Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з заявою про встановлення юридичного факту - належності [PERSON] правовстановлюючих документів свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя виданого 18.02.1974 року нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON], за реєстром за № 87 на ім'я Колесн1к [PERSON] Еф1м1вни та свідоцтва про право на спадщину виданого 18.02.1974 року нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON], за реєстром за № 88 на ім'я [PERSON], мотивуючи свою вимогу тим, що 08 квітня 2016 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт, відповідно до якого заповіла все належне їй майно заявниці [PERSON], а саме житловий будинок, який нині має № 80 по вул. Свердлова (Банковій) в смт Нижні Сірогози. Першим власником будинку була мати спадкодавця [PERSON], яка померла 05.08.1980 року. На час її смерті донька [PERSON] проживала в цьому будинку разом з нею, тому фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, але за життя документально не оформила своє право на спадщину. З метою належного оформлення спадщини заявниця [PERSON] 09 вересня 2016 року звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, де отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.10.2016 року, в якій зазначено, що заява [PERSON] про вчинення нотаріальних дійне може бути задоволеною, оскільки при огляді наданих заявником документів на спадкове майно виявлено невідповідність у написанні прізвища та по батькові особи, яка отримала свідоцтва, а саме: у свідоцтві про смерть зазначено «Колеснік Ганна Юхимівна», у свідоцтві на право власності на частку в спільному майні подружжя про право на спадщину «Колесн1к [PERSON] Еф1м1вна», а у свідоцтві про право на спадщину «Колесн1к Ганна Еф1мовна». Розбіжності у написанні прізвища та по батькові власника у правовстановлюючих документах та у свідоцтві про смерть [PERSON] стали перешкодою для реєстрації права власності на житловий будинок № 60, з 21 вересня 2005 року змінено нумерацію на № 80 по вулиці Банковій в смт Нижні Сірогози (а.с. 15). З метою встановлення належності правовстановлюючого документу заявниця вимушена звернутися до суду. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, де прохала справу слухати за її відсутності, прохала заяву задовольнити (а.с. 21). Представник зацікавленої сторони Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області за дорученням [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій повідомила, що заяву [PERSON] про встановлення юридичного факту - належності правовстановлюючих документів визнає, заперечень проти задоволення заяви не має, прохала слухати справу без її участі. За таких умов відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами (а.с. 22). Оскільки спору між сторонами стосовно заяви [PERSON] не виникло, представник зацікавленої особи визнає вимоги заявника, на думку суду у відповідності зі ст. 130 п. 4 ЦПК України судове рішення може бути ухвалено у попередньому судовому засіданні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ Відповідно до свідоцтва про народження серії УБ № 345763 [PERSON] народилася у 1940 році, про що в книзі записів актів громадського стану про народження за 05 серпня 1940 року зроблено відповідний запис № 170, її матірю вказана [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтво про одруження серії І-УР № 300219 [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] одружились 29 серпня 1962 року, після реєстрації одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до заповіту [PERSON], яка народилася 02 серпня 1940 року в смт Нижні Сірогози, складеного 16 березня 2016 року, посвідченого держаним нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON], вона на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не находилося, [PERSON] [INFO]. (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ № 218113 від 08 квітня 2016 року [PERSON] померла 08 квітня 2016 року в смт Нижні Сірогози у віці 75 років (а.с. 7). З досліджених матеріалів судової справи вбачається, що заявниця [PERSON] звернулася з заявою до приватного нотаріуса Нижньосірогозького районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] з метою прийняття спадщини, яку залишила після смерті [PERSON] відповідно до заповіту на імя заявниці. З заяви [PERSON], та досліджених документів, долучених до справи, вбачається що [PERSON] доводилася рідною дочкою померлої 05 серпня 1980 року в смт Нижні Сірогози у віці 69 років [PERSON]. На час смерті мати з дочкою проживали разом, в будинку № 60 по вулиці Свердлова в смт Нижні Сірогози, тому після смерті матері вважається, що дочка відповідно до норм ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, але нотаріально не оформила свої спадкові права. Заявник [PERSON] отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що у правовстановлюючих документах на житловий будинок № 80 по вулиці Банковій (Свердлова) в смт Нижні Сірогози та у свідоцтві про смерть власника цього житлового будинку [PERSON] нотаріусом виявлено розбіжності у написанні її прізвища та по батькові. Так відповідно до копії свідоцтва про народження серія УБ № 345763 [PERSON] її матір'ю записана [PERSON] (а.с. 8), та у свідоцтві про смерть серії І-КГ № 348883 її ж імя записане імя російською мовою «Колесник Анна Єфимовна» (а.с. 10). У свідоцтві про право на спадщину, виданого 18.02.1974 року нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON] за реєстром за № 88, імя спадкоємця зазначено «Колесн1к Ганна Еф1мовна» (а.с. 12), у свідоцтві про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого 18.02.1974 року нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON] за реєстром за № 87 (а.с. 13) імя власника частки майна зазначено «Колесн1к [PERSON] Еф1м1вна». Оскільки відповідно до п. 6.13 правил нотаріального діловодства затверджених наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010 року, виправлення помилки застерігається тільки нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, а нотаріус, який засвідчував свідоцтва, на даний час не займає дану посаду, тому відсутня можливість усунути нотаріусом орфографічні помилки, допущені при написанні прізвища та по батькові в документах власника житлового будинку № 60 по вул. Свердлова (Банковій) в смт Нижні Сірогози, і ці обставини визнаються судом поважними. На думку суду орфографічні помилки у написанні імені по батькові спадкодавці виникли через неправильний переклад імені та по батькові спадкодавця з російської мови на українську, оскільки в окремі періоди часу особисті документі виготовлялися на росій1ській мові. Застосування символів «1», відсутньої в українському алфавіті замість букви «і» було вимушеним через відсутність на той час друкарських машинок з українським шрифтом. Таким чином суд прийшов до обґрунтованого висновку, що правовстановлюючі документи свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, видане 18.02.1974 року нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON] за реєстром за № 87 на ім'я Колесн1к [PERSON] Еф1м1вни, та свідоцтво про право на спадщину, видане 18.02.1974 року нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON] за реєстром за № 88 на ім'я [PERSON], дійсно належать померлій 05 серпня 1980 року в смт Нижні Сірогози у віці 69 років [PERSON], що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи. Встановлення даного юридичного факту для заявника [PERSON] має юридичні наслідки, а саме є підставою для отримання свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом. \~

Outcome: approved