Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що [INFO] року у її батьків народилась донька [PERSON]. З дитинства вона проживала разом з батьками, страждає на тяжке захворювання з дитинства. 30 листопада 1979 року сестрі був встановлений діагноз олігофренія та «Д» облік у лікаря-психіатра. В зв'язку з цим вона неодноразово проходила курси лікування, але стан її психічного здоров'я з часом тільки погіршувався. 04 січня 1982 року [PERSON] було визнано дитиною-інвалідом, а 16 вересня 1988 року визнано інвалідом ІІ групи безстроково без перегляду. Рішенням виконавчого комітету Троїцької селищної ради від 28.09.1988, опікуном [PERSON] було визнано її матір [PERSON], яка [INFO] померла. Внаслідок хронічної хвороби її сестра не відвідувала школу чи інший навчальний заклад, не вміє писати та читати. В останні роки стан її здоров'я значно погіршився. Вона погано говорить, працювати не може, не усвідомлює наслідків своєї поведінки. Потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі викладеного, просить визнати свою сестру [PERSON] недієздатною, встановити опіку та призначити опікуна. В судове засідання заявник не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. [PERSON], стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, з урахуванням стану її здоров'я, в судове засідання не викликалась. Представник заінтересованою особи в судове засідання не з'явився, надав до суду відзив, в якому просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ст. 233 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, її матір'ю є [PERSON], батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.07.1972 року (а.с. 8). Згідно довідки Виконавчого комітету Троїцької селищної ради Луганської області від 29.12.2017 № 5120, виданої [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та мешкають: [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Згідно довідки № 265 [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра з діагнозом Олігофренія (а.с. 9). Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії [NUMBER] від 19.09.1988, [PERSON], [INFO], було визнано інвалідом дитинства ІІ групи безстроково (а.с. 11). Рішенням Виконавчого комітету Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області від 28.09.1988 [PERSON] призначено опікуном над донькою, інвалідом дитинства [PERSON] (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 16). Згідно довідки № 1165 від 28.12.2017, виданої Відділом освіти Троїцької РДА Луганської області, [PERSON] не навчалась у школах району за медичними показниками, як дитина з інвалідністю. У 1980 році обласною комісією було проведено медико-педагогічне обстеження [PERSON] та рекомендовано її навчання продовжити у допоміжній (спеціалізованій) школі. Враховуючи стан її здоров'я, батьки вирішили не продовжувати її навчання (а.с. 14). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 43 від 20.02.2018 року, [PERSON], [INFO] року народження, страждає на стійкий психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості із значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду. [PERSON] за своїм психічним станом позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та не може бути присутньою у судовому засіданні та давати пояснення (а.с.58-60). Відповідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1-4 ст. 63 Цивільного кодексу України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно ч. 1 ст. 240 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров'я. Відповідно ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психічні розлади - розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті; тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» діагноз психічного розладу встановлюється відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, для застосування в Україні. Діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних із станом її психічного здоров'я. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO] року народження, недієздатною, оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 43 від 20.02.2018 року вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Outcome: approved