Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій\~\~просить встановити факт постійного проживання його разом із мамою [PERSON] на день її смерті за адресою с.Луги, Стрийського району, Львівської області. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що\~\~ [INFO] померла його мама [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на дві земельні ділянки площею 0,1255 га та 1,6260 га, які розташовані на землях Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області. 02.04.2019 року заявник звернувся до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак заявнику було відмовлено та роз`яснено, що у встановлений законом шестимісячний строк не подано заяву про прийняття спадщини і відповідно до ст. 1270 ЦК України він пропустив строк для прийняття спадщини, не надав доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту проживання разом із померлою на час відкриття спадщини, а тому заявник звернувся з даною заявою до суду. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, покликаючись на викладені в заяві обставини та просив заяву задоволити. Представник заінтересованої особи Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення заявника, свідка, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в заяві слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис №4. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №340 від 28.04.2021, виданої Стрийською міською радою радою Львівської області [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . З відповіді №1026/02-14 від 02.04.2019 виданої Стрийською державною нотаріальною конторою [PERSON] вбачається, що у встановлений законом шестимісячний термін він не подав заяву про прийняття спадщини, з померлою разом не був зареєстрований, тому йому необхідно звернутися в суд для встановлення факту, що він разом прожива в з померлою. За змістом ч.2\~ст. 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1\~ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Із роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови ПленумуВерховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 3, 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи наведене, саме на заявника покладений обов`язок доказування факту спільного проживання належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що\~\~ [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту про прийняття ним спадщини після смерті мами [PERSON] , як спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що за [PERSON] , яка хворіла доглядав її син [PERSON] , який приїжджав з м.Стрий, де проживав разом з дружиною та дітьми, а в с.Луги, Стрийського району почав жити тільки після смерті мами. При цьому у своїх показах свідок будь-яких обставин на підтвердження факту постійного спільного проживання заявника з мамою, у вищезазначеному сенсі, на момент смерті останньої, суду не повідомила. Суд звертає увагу, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Одночасно факт спільного проживання зі спадкодавцем, передбачає сумісний побут та ведення спільного господарства. Таким чином, заявником не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, факт ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету і витрат зі спадкодавцем, піклування і підтримки один одного, не доведений. З урахуванням\~зазначеного,\~суд вважає,\~що у\~задоволенні вимоги\~ [PERSON] \~про встановлення\~факту його\~спільного проживання\~зі спадкодавцем\~ [PERSON] \~на момент\~відкриття спадщини\~слід відмовити.

Outcome: dismissed