Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю у незареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , з липня 1992 року по день його смерті. В обґрунтування вимог заявник вказує, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та вела спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю з липня 1992 року по день його смерті. [INFO] [PERSON] помер. Заявник має намір оформити спадкові права на майно [PERSON] , який за життя мав право на земельну частку пай. Посилаючись на наведене та те, що для оформлення спадкових прав необхідно встановити факт їх спільного сумісного проживання, просить задовольнити заяву. Ухвалою від 04.12.2019 відкрито окреме провадження за заявою (а.с.9). В судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Заінтересована особа - Раковицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області у судове засідання свого представника не направила, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників процесу, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступних висновків. Так судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] у с. Мала Рача Радомишльського району Житомирської області (а.с.4). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.06.2019 серії [NUMBER] , виданим Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.5). Згідно інформації Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 24.01.2020, спадкоємці [PERSON] , який помер [INFO] , із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову у прийнятті спадщини - не зверталися, спадкова справа не заведена (а.с.40). З письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживав з [PERSON] разом з 1992 року по 2019 рік. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] , 1940 року народження, та [PERSON] , 1940 року народження, з 13.02.1964 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.17). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть від 07.05.1991 серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у м. Житомир Житомирської області (а.с.29). Згідно повідомлення Радомишльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 06.12.2019 № 1380/9.14-15, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 09.09.1978 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.18). [INFO] [PERSON] померла, про що 25.02.1992 складено актовий запис за № 29 Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.41). Враховуючи вищезазначене, попередні шлюби заявника і спадкодавця припинені, та на час їх спільного проживання останні не перебували у шлюбі. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями ч. 1 ст. 395 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним. В силу вимог ч. 2 ст. 395 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Інститут фактичних шлюбних відносин введений у національне законодавство Сімейним Кодексом України. Згідно пункту 1 Розділу VII СК України цей Кодекс набирає чинності з набранням чинності Цивільним Кодексом України. Пунктом першим Прикінцевих і перехідних положень ЦК України встановлено, що цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004. Таким чином, норми СК України розповсюджуються на правовідносини, які виникли чи існували з січня 2004 року. Беручи до уваги викладене, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини до набрання чинності СК України, тобто до 01.01.2004. [PERSON] не була членом сім`ї [PERSON] у розумінні приписів ст. 6, 12, 13, 22, 95, 96 КпШС УРСР, оскільки за змістом наведених норм закону поняттям «члени сім`ї» охоплювалося коло осіб, які мали кровний зв`язок, або ж їхні взаємовідносини виникали внаслідок встановлення опіки (піклування), усиновлення. Згідно з вимогами статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам, необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. У п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справа про встановлення факту, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Оскільки наявними у матеріалах справи доказами доведено проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з липня 1992 року по [INFO], то цей факт має бути встановлений саме з 01.01.2004, тобто з дня набрання чинності СК України. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: partial