Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] - [INFO] , уродженка смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області. Після її смерті залишилась спадщина на майно, а тому заявник звернулася приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Михайленко Ольги Вікторівни з метою прийняття спадщини. Однак оформити документи на право на спадщину вона не може у зв`язку з тим, що виявлено розбіжність написанні прізвища померлої її матері в свідоцтві про смерть на ім`я « [PERSON] » та в свідоцтві про народження заявника, де відомості про її матір, записано « [PERSON] ». Крім цього, було виявлено розбіжності у написанні прізвища померлої в свідоцтві № [NUMBER] від 01.09.1994 року про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , як вказано « [PERSON] », тоді як її справжнє прізвище є « [PERSON] » згідно документу, що посвідчує її особу за життя - паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Франківським РВ в м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області 18.09.2015 року та свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 07.10.2019 року. Вважає, що помилки в прізвищі її матері допущено помилково, в результаті невірного перекладу з російської на українську мову при виготовлені документів, а тому призводить неточність таких документів. Встановлення даних фактів необхідно її для впорядкування документів та отримання свідоцтва про прийнятті спадщини, а тому вона звернулася з даною заявою до суду за захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити. Представник заявника подав заяву, в якій просить справу заслухати у його відсутності за наявними у справі документами, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказі, достатніх для постановлення рішення. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] - [INFO] , уродженка смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області. Після смерті спадкодавця залишилась спадщина. Згідно з свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , повторно виданого Франківським районним у м.Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) 29.01.2020 року, батьками заявника вказані: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Згідно з свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого Сколівським районним бюро ЗАГС Дрогобицької області 05.02.1952 року (актовий запис №12 від 05.02.1952), було зареєстровано шлюб між громадянами « [PERSON] »(рос.), [INFO], и «[PERSON]»(рос.), 1930 р.н., уродженка смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області, із зміною прізвища на спільне: « [PERSON] »(рос.). Як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Франківським РВ в м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області 18.09.2015 року померлої [PERSON] , що на сторінці 10(сімейний стан) зазначено про реєстрацію 05.02.1952 року за №12 шлюбу з [PERSON] », [INFO] та на сторінці 11(місце проживання) зазначено реєстрацію 17.04.1970 року місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Франківським РВ УМВС України у Львівській області 12.08.1997 року заявника, що на сторінці 11(місце проживання) зазначено реєстрацію 22.05.1974 року місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із правовстановлюючих документа - свідоцтва № [NUMBER] від 01.09.1994 року про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виданого відділом приватизації житла міської адміністрації згідно з розпорядженням №1174 від 01.09.1994 року, що серед співвласниками квартири є « [PERSON] », « [PERSON] », та « [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає, що у вищезазначених документах в прізвищі матері заявника було допущено помилки в результаті невірного перекладу з російської на українську мову при виготовлені таких документів, а тому встановлення даних фактів заявнику необхідно для впорядкування документів та для отримання свідоцтва про прийнятті спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За положенням п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. У відповідності до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даних фактів, вони мають бути встановлені в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення.

Outcome: approved