Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Тарутинської селищної ради Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В своїй заяві [PERSON] посилається на те, що Тарутинським районним судом Одеської області від 11 лютого 2021 року ухвалено рішення, яким позов задоволено, встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку яка знаходиться на території Підігірненської сільської ради, площею 5,22, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV - ОД № 057253 виданого 30 грудня 2003 р. Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області. Визнано за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом, після смерті - [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 26,6 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м. разом з надвірними будівлями та спорудами, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності / [NUMBER] /09.11.2010/ виконавчого комітету Підгірненської сільської ради, рішення виконкому №11 від 27.04.2010 року. Проте, резолютивна частина рішення не містить відповідної ідентифікуючої ознаки земельної ділянки - кадастрового номеру земельної ділянки. Тому, позивач [PERSON] просила суд ухвалити додаткове рішення по вищевказаній справі, де зазначити кадастровий номер земельної ділянки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 11 лютого 2021 року Тарутинським районним судом Одеської області по цивільній справі № 514/643/20, провадження № 2/514/118/21 за позовом [PERSON] до Тарутинської селищної ради Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, було прийнято рішення, яким позовні вимоги задоволено, визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку яка знаходиться на території Підігірненської сільської ради, площею 5,22, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV - ОД № 057253 виданого 30 грудня 2003 р. Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області. Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.05.2017 р., власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2228 га, кадастровий номер 5124787600:01:001:0274 є [PERSON] . Резолютивна частина рішення не містить відповідної ідентифікуючої ознаки земельної ділянки - кадастрового номеру, що є перешкодою у її реєстраціі на підставі вказаного рішення суду. Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку», а відповідно до ч. 3 ст. 13 цього ж Закону, відомостями про земельну ділянку, що вносяться до Державного реєстру прав, є відомості про її кадастровий номер». Таким чином, вбачається, що для ідентифікації земельної ділянки та іі реєстрації, відносно прав на яку було ухвалено судове рішення, необхідно зазначити кадастровий номер земельної ділянки. З роз`яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» слідує, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Згідно п.1 ч.1, ч.2,3,5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. На підставі вищевикладеного, суд, враховуючи наявність перешкоди у виконанні рішення суду, вважає, задовольнити заяву [PERSON] та ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити кадастровий номер земельної ділянки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved