Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася у Вугледарський міський суд Донецької області з заявою про встановлення факту народження дитини. Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що вона перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області 03.02.2016 в Донецькій центральній міській лікарні народила дівчинку. Через відмову незаконних збройних формувань ДНР надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, 19.02.2016 року заявниця була змушена зареєструвати факт народження дитини в місті Донецьк Донецької області. Після отримання дозволу на виїзд заявниця звернулася до Відділу ДРАЦС Вугледарського МУЮ в Донецькій області з заявою про реєстрацію народження дитини, але їй було відмовлено з підстави недійсності документів необхідних для реєстрації народження дитини. Заявник просить суд встановити факт народження 03 лютого 2016 року [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явилась з поважних причин, її представник пояснив, що заявниця народила 03.02.2016 року дівчинку вагою 3400 та зареєструвала її в місті Донецьк, але розуміє, що ці документи недійсні тому звернулася у суд для реєстрації дитини на підконтрольній території України, та надав письмові уточнення про присвоєння дочці прізвища [PERSON] імені [PERSON] по батькові [PERSON]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту народження дитини заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю заявниці [PERSON] яка народила 03.02.2016 року дівчинку вагою 3400 грамів, так як дитину без реєстрації з Донецька не випускали змушені були зареєструвати в «ДНР», прізвище не змінила так як не було паспорта, а онука за згодою всіх має прізвище [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] по будинку, з 2007 року дружила з нею, спілкувалася з нею коли вона була вагітна. Їй відомо, що [PERSON] народила доньку шляхом операції і хворіє після цього. Яке прізвище чоловіка не знає, а звуть [PERSON] якого впізнала по фото на аркуші справи № 5. Судом встановлено, що заявниця перебуває у шлюбі з [PERSON] з 27.11.2014 року (а.с. 3, 6). Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 61 від 03.02.2016 року, обмінної картки пологового будинку, свідоцтва про народження «ДНР №009447» [PERSON] 03.02.2016 року в місті Донецьк Донецької області народила дівчинку яку назвали [PERSON] батьком якої є чоловік заявниці [PERSON] (а.с. 6, 11-12). Також факт народження підтверджує медична карта історія розвитку дитини заведена на [PERSON], [INFO] (а.с. 7-10). Заявнику було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини з підстав недійсності наданих заявником документів для реєстрації. (а. с. 13) Суд, вислухавши пояснення представника заявника та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. За абз. 1 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. ч. 4 та 5 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та переєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та непереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Враховуючі практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Медичне свідоцтво про народження та свідоцтво про народження надане заявником для державної реєстрації факту народження дитини, не може визнаватися належним документом з підстав їх складання на бланках структурних підрозділів окупаційного управління невизнаної «ДНР», але вказана в них інформація береться судом до уваги, як і інформація з обмінної картки та історії розвитку дитини, в частині, що підтверджується заявником та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк, Донецької області, є тимчасово окупованою територією незаконним збройними формуваннями терористичних організацій та військами Російської Федерації. Суд вважає за можливе встановити факт народження дівчинки [PERSON] 03 лютого 2016 року на тимчасово окупованій території, м. Донецьк, Донецької області. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. За згодою батьків дитині присвоєно прізвище [PERSON] ім'я [PERSON] по батькові [PERSON]. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved