Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою та просила суд встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло № Д 383 від 10.04.1998 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на розбіжності в документах: в написанні її імені допущено помилку, зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи. В судове засідання сторони не з`явилися. В матеріалах справи є заява [PERSON] про розгляд справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягає. Представник виконкому Криворізької міської ради до суду надав клопотання про розгляд справи за участю представника виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, так як рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 року № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» районним у місті радам були делеговані повноваження щодо участі у судових засіданнях, в яких стороною по справі є Криворізька міська рада та її виконком з питань, зокрема щодо установлення фактів, що мають юридичне значення. Голова Довгинцівської районної в місті ради звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника Виконкому Довгинцівської районної в місті ради, заперечень проти вимог не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва № Д 383 про право власності на житло, виданого 10 квітня 1998 р., Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, власниками квартири за адресою: [ADDRESS] зазначені: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 9 - копія свідоцтва). В той час як згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 18 жовтня 1999 року [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 5). Рішенням Довгинцівської районної в місті ради від 27.08.1999 року за заявою матері [PERSON] змінено прізвище її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на прізвище [PERSON] ( а.с. 10). 14 липня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , та після реєстрації шлюбу вона прийняла прізвище « [PERSON] » ( а.с. 6). Шлюб між ними було розірвано 23.03.2016 року ( а.с. 7). 27 грудня 2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] », про що Шевченківським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зроблено актовий запис № 2615 ( а.с. 8). На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведена належність заявнику [PERSON] свідоцтва № Д 383 про право власності на житло від 10.04.1998 року. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, розбіжності в написанні імені заявниці у зазначеному свідоцтві про право власності на житло, позбавляють її можливості розпоряджатися належним чином своєю власністю. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичними, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved