Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на ту обставину, що документи на право постійного користування землею містять розбіжності в написанні по батькові заявника, а саме: у державному акті на право постійного користування землею [NUMBER] від 01.11.1996 року, по батькові заявника помилково значиться як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Тому, просив суд встановити факт належності [PERSON] державного акту на право постійного користування землею. Заявниу у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи Гаврилівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причин неявки до суду не повідомили. Суд, вивчивши матеріали, з'ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Як вбачається із матеріалів справи, державний акт на право постійного користування землею [NUMBER] від 01.11.1996 року, виданий на підставі рішення Гаврилівської сільської ради народних депутатів Нововоронцовського району Херсонської області №36 від 17.05.1996 року на ім'я [PERSON] Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.06.1957 року, по-батькові заявника значиться «[PERSON]», в графі батько зазначено «[PERSON]». Таким чином, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved