Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.08.2015 року помер її чоловік. На час смерті він був зареєстрований та постійно проживав у [INFO]. Місто Донецьк входить до територіального складу Донецької області та є зоною проведення антитерористичної операції. Смерть [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 3088 від 31.08.2015 року, яке було видане в м. Донецьку. 03.09.2015 року заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON]. Але свідоцтво їй не видали з посиланням на печатку ДНР на довідці про смерть від 31.08.2015 року. Також, заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть у м. Донецьку, крім того реєстрація смерті померлого на території ДНР вважається не проведеною, а свідоцтва про смерть є не дійсним і таким, що не створює правових наслідків. Після смерті чоловіка заявниці залишилася спадщина, яку ворна має намір переоформити на себе в порядку спадкуваення. Заявниці рекомендовано було звернутися до суду для встановлення факту смерті особи в певний час. Заявник в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України, перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. (а.с.4-5,9) Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 3088 від 31.08.2015 року [PERSON] помер 29.08.2015 року. Дане свідоцтво видане на бланку Міністерства здравоохорони Донецької Народної Республіки, та скріплене печаткою. (а.с. 10). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявниця, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про смерть її чоловіка, виданого державним органом України.

Outcome: approved