Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Ружинського районного суду суду з вищевказаною заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . До дня його смерті, він разом з батьком проживав разом, та він його визнавав своїм сином. Саме в період спільного проживання матері заявника, [PERSON] та його батька, [PERSON] без реєстрації шлюбу, народився заявник [PERSON] . При цьому у свідоцтві про його народження у графі батько проставлений прочерк. Встановлення факту батьківства потрібно для заявника з метою реалізації своїх спадкових прав на майно. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в заяві, та зазначив, що його батьки, мати [PERSON] та батько, [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу, [INFO] , він народився та у його свідоцтві про народження у графі батько проставлений прочерк. Мати давно померла, а вона разом із батьком до його смерті проживали, та він його визнавав за сина. Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] та просив її задовільнити. Представник заінтересованої особи - Мовчанівської сільської ради Ружинського району Житомирської області в судове засідання не зявився, натомість, через канцелярію суду надійшла заява, згідно якої вона визнає заявлені вимоги та просила справу розглядати без участі її представника. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення свідків, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , при цьому, у свідоцтві про народження у графі про батька проставлено прочерк, матір`ю записано [PERSON] (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.8). Згідно довідки виданої Мовчанівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, [PERSON] , 1929 року народження, який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] перейменування [ADDRESS] / разом з ним за даною адресою на день смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] , син, [INFO] ; [PERSON] , невістка, [INFO] ; [PERSON] , внука, [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно довідки - виписки з погосподарської книги Мовчанівської сільської ради Ружинського району Житомирської області вбачається, що згідно запису в погосподарських книгах Мовчанівської сільської ради на 1961-1963 роки внесено запис про домогосподарство, що знаходиться за адреою: [ADDRESS] , головою домогосподарства було зазначено [PERSON] , 1929 року народження. Відомості про членів домогосподарства: [PERSON] , дружина, 1929 року народження; [PERSON] , дочка, [INFO] ; [PERSON] , син, [INFO] ; [PERSON] , син, [INFO] (а.с.12). Показами свідків, [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили той факт, що дійсно [PERSON] за життя визнавав [PERSON] своїм сином, піклувався про нього протягом всього життя, до дня його смерті вони проживали разом. Таким чином, з заяви вбачається, що заявник не може скористатися своїми спадковими правами у зв`язку з тим, що у нього відсутні документи, які можуть підтвердити факт батьківства між ним та його померлим батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідност. 315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.7 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу положень ч.2 ст.315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбаченихст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені уст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених уст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , отже, застосуванню підлягають норми КпШС. Згідно ч. 2 та ч. 3ст. 53 КпШС Українив разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Зібрані по справі докази та показання свідків свідчать про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , являється батьком [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. У зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved