Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Заявник, [PERSON], у порядку ст. 257-1 ЦПК України звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, - про встановлення факту смерті батька. Обґрунтовує тим, що [INFO] у м. Донецьку, визнаному тимчасово окупованою територією України, помер її батько, [PERSON], [INFO]. [INFO] Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7 м. Донецька» видане лікарське свідоцтво про смерть за № 39. 25.03.2016 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві листом № 1525/02-04-32 відмовив у реєстрації смерті батька, посилаючись на те, що нею подано документ, виданий на території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті батька необхідно для припинення пенсійних виплат і оформлення спадщини. Вважає, що лікарське свідоцтво про смерть № 39 від [INFO], видане лікувальною установою, що є юридичною особою, зареєстрованою відповідно законодавства України, належним чином підтверджує факт смерті батька. Заявник просила встановити факт смерті батька, [PERSON], [INFO], померлого [INFO] в м. Донецьку, розглянути справу за її відсутності. Заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, з заявою ознайомлена, заперечень не надала. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява заявника про встановлення факту смерті батька обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Частиною 1 статті 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VІІІ окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, визнані тимчасово окупованими територіями, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р. м. Донецьк віднесене до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд установив, що [INFO] у м. Донецьку, визнаному тимчасово окупованою територією України, помер батько заявника, [PERSON], [INFO], уродженець м. Донецька, громадянин України, який за життя був зареєстрований і проживав у [ADDRESS], що підтверджується копіями паспортів громадянина України та свідоцтва про народження ( а. с. 4, 7-9, 11-15). Відповідно положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрації смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», затверджено, зокрема, форму лікарського свідоцтва про смерть (форма 106/о) та фельдшерської довідки про смерть (форма 106-1/о). Вказані документи визначені, як підстави для проведення державної реєстрації смерті у Правилах державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 19.10.2000 № 52/5. [INFO] Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7 м. Донецька» видане лікарське свідоцтво про смерть за № 39 та причину смерті [PERSON] ( а. с. 5, 6). Відповідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 цієї статті визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. 25.03.2016 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві листом № 1525/02-04-32 відмовив у реєстрації смерті батька заявника, посилаючись на те, що нею подано документ, виданий на території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а. с. 6). Встановлення факту смерті батька заявника необхідно для припинення пенсійних виплат і оформлення спадщини. Відповідно п. 9 ч. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Таким чином, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Донецька, громадянина України, померлого [INFO] в м. Донецьку, який за життя був зареєстрований і проживав у [ADDRESS], тому заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved