Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що на підставі Розпорядження голови Великобілозерської районної державної адміністрації від 27.02.2003 року № 67 йому був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 15.08.2003 року. Разом з тим, у вказаному Державному акті помилково вказано прізвище заявника як «[PERSON]». Внаслідок такої помилки виникли неузгодженості між документом, що посвідчує особу заявника, та правовстановлюючим документом. 13.11.2017 року Великобілозерська районна державна адміністрація у відповідь на його звернення повідомила заявнику про неможливість отримання нового Державного акту про право власності на земельну ділянку. 27.11.2017 року [PERSON] отримав лист Відділу у Великобілозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про недопущення виправлення помилки у Державному акті. Тому виникла необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На підставі викладеного заявник просить суд встановити факт належності [PERSON], [INFO], Державного акту [NUMBER] від 15.08.2003 року на право власності на земельну ділянку площею 8,86 га на території Трудової сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], яка має належні повноваження за довіреністю від 23.10.2017 року, просила задовольнити заяву з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області Романенко В.А. не заперечував проти вимог заявника та пояснив, що дійсно, під час виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку виникла помилка у написанні прізвища заявника, яку на даний час виправити не можливо. Представник заінтересованої особи Відділу у Великобілозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення учасників судового провадження, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи зі змісту статей 234, 256 ЦПК України, а також роз'яснень, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що за свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 04 квітня 1969 року Гюнівською сільською радою Кам»янсько-Дніпровського району Запорізької області, та паспортом серії [NUMBER], виданим 04 квітня 2014 року Великобілозерським РВ УМВС України в Запорізькій області, прізвище заявника - «[PERSON]» (а.с.3-4,6). В Державному акті [NUMBER] від 15.08.2003 року на право власності на земельну ділянку площею 8,86 га на території Трудової сільської ради, кадастровий номер [NUMBER] прізвище заявника вказано помилково «[PERSON]» (а.с.5). 13.11.2017 року Великобілозерська районна державна адміністрація у відповідь на його звернення повідомила заявнику про неможливість отримання нового Державного акту про право власності на земельну ділянку (а.с.10). 27.11.2017 року [PERSON] отримав лист Відділу у Великобілозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про недопущення виправлення помилки у Державному акті (а.с.9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, пояснили, що [PERSON] у 2003 році, після розпаювання земель реформованого КСП ім. Гагаріна, став власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він тривалий час надає в оренду ТОВ «Імені Гагаріна» та отримує орендну плату, але у зв'язку з розбіжностями між документом, що посвідчує особу заявника, та правовстановлюючим документом на земельну ділянку, не може реалізувати своє право щодо розпорядження належним йому майном. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що не суперечить вимогам ст.ст. 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved