Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме, що свідоцтво про право власності на квартиру, видане 23.12.1996 згідно розпорядження (наказу) від 23.12.1996 №12 на квартиру [ADDRESS] , належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його дружини , [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, коли і виявилося, що у свідоцтві про право власності на спадкову квартиру його ім`я зазначено неповно, адже згідно даних паспорта громадянина України його повне ім`я є - [PERSON] , а у даному свідоцтві вказано - [PERSON] . Крім цього, у свідоцтві про народження сина заявника - [PERSON] , зазначено також неповно ім`я батька, тобто заявника, а саме - [PERSON] . Отож, для підтвердження родинних стосунків, а саме те, що [PERSON] є його сином змушений звернутися до суду про встановлення такого факту. Такі помилки не дозволяють заявнику здійснити оформлення спадкових документів, оскільки у зв`язку із зазначеним і виявленими на даний час розбіжностями, державний нотаріус не може оформити відповідний правочин, а тому звертається до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 11.06.2019 ухвалою судді в справі було відкрито провадження та призначено до розгляду на 08.07.2019. В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, подали суду заяву про проведення розгляду справи без їх участі, щодо задоволення заяви не заперечили, просили таку задоволити. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З положень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що із відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали повинна звертатись до суду особа, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Матеріалами справи встановлено, що згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] повне ім`я заявника є - [PERSON] (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 06.06.1970 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а/с 5-6 ), яка померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть (а/с 5). З копії свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 23.12.1996 згідно розпорядження (наказу) від 23.12.1996 № 12 на квартиру [ADDRESS] та копії будинкової книги до неї вбачається, що власниками такої нерухомості та зареєстрованими у ній є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (7-12). Отже, у вказаному свідоцтві про право власності ім`я заявника вказано неповно, замість правильного - [PERSON] , вказано - [PERSON] . Вказані неточності в написанні анкетних даних заявника не дають можливості скористатися своїм правом на реалізацію особистих майнових та немайнових прав. У відповідності до вимог п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч. 3 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Крім цього, на можливість оформлення спадкових прав заявника також впливає неточність у свідоцтві про народження його сина [PERSON] , в якому вказано батьком [PERSON] (а/с 13), що тягне за собою недоведеність факту родинних відносин з сином. Пунктом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявлених фактів є необхідним заявнику для виникнення у нього права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину. При таких обставинах суд вважає, що задоволення заяви про встановлення юридичних фактів не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

Outcome: approved