Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, з якої вбачається, що 01.01.2010 року між відкритим акціонерним товариством «Торговий дім «Вакула», правонаступником якого є позивач, та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір оренди частини нежитлового приміщення № 1. Перемови щодо укладання спірного договору від імені ФОП [PERSON] вів її батько [PERSON] Крім того, позивачем за таким договором було попередньо сплачено орендну плату за період з 01.01.2010 року по 31.12.2011 року в сумі 2328 гривень, що підтверджується розпискою [PERSON] Позивач просить визнати вказаний договір оренди недійсним, посилаючись на те, що він підписаний директором ВАТ «Торговий дім «Вакула» з перевищенням повноважень. Крім того, позивач просить суд застосувати наслідки недійсності правочину та зобов'язати [PERSON] повернути йому сплачену орендну плату в сумі 2328 гривень. В судовому засіданні представник позивача наполіг на заявленому позові за вищевказаними підставами, а представник відповідачів на позов заперечив повністю, вказуючи на те, що спірний договір укладено директором ВАТ «Торговий дім «Вакула» відповідно до наданих йому повноважень, за таким договором жодний з відповідачів не отримував грошових коштів ні від позивача, ні від його директора Швестка О.А., при цьому вказаний договір після його укладення був схвалений ВАТ «Торговий дім «Вакула», яке підписало відповідний акт прийому-передачі орендованого приміщення, та крім того, посилання позивача на рішення Наглядової Ради ВАТ «Торговий дім «Вакула» за протоколом засідання від 24.12.2009 року є безпідставними, зважаючи на наявні та достатні за статутом ВАТ «Торговий дім «Вакула» повноваження директора названого товариства для укладання спірного договору. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що згідно до статуту позивача він є правонаступником ВАТ «Торговий дім «Вакула». Так, 1 січня 2010 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Торговий дім «Вакула», в особі його директора Швестка О.А., був підписаний договір оренди частини нежитлового приміщення № 1. За вказаним договором названому товариству в оренду передавалося приміщення продовольчого магазину, загальною площею 81,0 кв. м, торговою площею 50,5 кв. м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Статтею 203 ЦК України встановлені обов'язкові вимоги до правочину, зокрема, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до статті 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут. Виконавчим органом ВАТ «Торговий дім «Вакула» є його директор, про що слідує із статуту названого товариства (п.13.1). При цьому пунктом 13.2 директор товариства підзвітний Наглядовій Раді та організує виконання її рішень. Зокрема, рішенням Наглядової Ради ВАТ «Торговий дім «Вакула» від 24.12.2009 року директору ВАТ «Торговий дім «Вакула» Швестку О.А. були надані повноваження на підписання з фізичною особою-підприємцем [PERSON] договору оренди вищевказаного приміщення з розміром орендної плати не більше 97 гривень на місяць, що підтверджується відповідним протоколом, який складено у відповідності до п. 12.17 статуту названого товариства. Тобто вказаним рішенням Наглядова Рада ВАТ «Торговий дім «Вакула» встановила одну з основних умов, на якій мав укладатися вказаний договір оренди. Натомість, із тексту підписаного Швестком О.А. спірного договору вбачається, що орендна плата за 1 кв. м становить в місяць - 13184 гривень, в т.ч. і ПДВ. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Отже, директор ВАТ «Торговий дім «Вакула» Швестко О.А. не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, підписуючи спірний договір оренди, оскільки діяв поза межами своїх повноважень - на порушення відповідного рішення Наглядової Ради. При цьому на правильність такого висновку суду не впливають положення п. 13.4 статуту ВАТ «Торговий дім «Вакула», оскільки вони не є вичерпними, зважаючи на встановлені цим же статутом повноваження Наглядової Ради щодо контрою за діяльністю директора для захисту прав акціонерів названого товариства (розділ 12). Таким чином, договір оренди частини нежитлового приміщення № 1 між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Торговий дім «Вакула» був укладений з порушенням вимог чинного законодавства, тому він є недійсним. Посилання представника відповідачів на наявні у нього сумніви щодо достовірності протоколу засідання Наглядової Ради ВАТ «Торговий дім «Вакула» від 24.12.2009 року не впливають на правильність висновку суду, оскільки суду не було надано доказів щодо недійсності чи нечинності відповідного рішення Наглядової Ради. Посилання представника відповідачів про порушення позивачем строку позовної давності при зверненні до суду із позовом у цій справі є безпідставними, оскільки за ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а судом встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] лише 13 грудня 2013 року звернулася до позивача з вимогою про стягнення заборгованості по орендній платі на підставі спірного договору оренди. При цьому доводи сторони позивача щодо необізнаності до вказаного моменту про дійсні умови укладеного договору спростовані не були. Крім того, не впливають на правильність висновку суду і посилання представника відповідачів на положення ст. 241 ЦК України, оскільки не може розглядатися як схвалення ВАТ «Торговий дім «Вакула» спірного правочину підписання директором Швестком О.А. і акту прийому-передачі від 01.01.2010 року, зважаючи на те, що він був підписаний в день правочину та тією ж самою особою, яка і підписала сам спірний договір. Крім того, вказаний акт жодним чином не відобразив вартість орендної плати, щодо якої Наглядовою Радою ВАТ «Торговий дім «Вакула» і були визначені інші її розміри. Натомість, вимога позивача про застосування наслідків недійсності правочину та зобов'язання [PERSON] повернути йому сплачену орендну плату в сумі 2328 гривень не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач суду подав фотокопію розписки [PERSON] від 01.01.2010 року, яка жодним чином не завірена. Але обов'язок доказування згідно до положень ст.ст. 10 та 60 ЦПК України в такому випадку несе сторона позивача, яка при цьому просила суд вирішити позов на підставі поданих доказів, посилаючись на те, що оригіналу вказаної розписки вона не має та не може подати його суду. Суд роз'яснював позивачу його обов'язок подати суду належні та допустимі докази на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Натомість, наполягаючи на позові та вказуючи на обставини, які його підтверджують, сторона позивача не надала суду належних та допустимих доказів того, що за спірним договором було попередньо сплачено [PERSON] орендну плату в сумі 2328 гривень, а обмежилась лише наданням суду фотокопії розписки [PERSON] від 01.01.2010 року, яку суд не може покласти в основу свого рішення, оскільки вона не відповідає встановленим щодо письмових доказів вимогам закону, а тому в названій частині позов задоволенню не підлягає. Суд також вважає за необхідне в силу ст. 88 ЦПК України стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] витрати по оплаті судового збору за подання позову з вимогами немайнового характеру - про визнання договору оренди недійсним, які судом задовольняються у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: partial