Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Заявник Булик І.В. звернувся з даною заявою. В підтвердження заявлених вимог посилається на те, що в лютому 2017 року звернувся до Консула Республіки Польща в м. Львові з проханням видати йому візу по переселенцях для поїздки в Республіку Польща на тій підставі, що його дідусь - [PERSON] [INFO], його бабця - [PERSON] -[INFO] разом зі своїми дітьми: [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO] народилися і проживали на території Республіки Польща до 1946 року. В цьому ж 1946 році його мати [PERSON] разом з родиною були примусово переселені на територію України. Факт примусового переселення його мами з території Республіки Польща на територію України в 1946 році підтверджується архівною довідкою від 14.11.2003 року №Д-4535-03/4. Згідно архівної довідки з території Республіки Польща на територію України були переселені: [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO]. У видачі візи йому було відмовлено по тій причині, що в архівній довідці Старосамбірського районного управління юстиції у відділі реєстрації актів цивільного стану по батькові його бабусі було написано неправильно і замість [PERSON] було зроблено неправильний запис: «[PERSON]» і тому він змушений звернутися до суду із заявою про приналежність правильного запису в архівній довідці його бабусі [PERSON]. Приналежність архівної довідки підтверджено наступними доказами та фактом примусового переселення з території Республіки Польща на територію України в 1946 році. До 1946 року сім'я проживала в селі [ADDRESS]. В 1946 році вся родина була насильно переселена з території Республіки Польща на Україну, де і проживали до кінця своїх днів. В зазначеній архівній довідці Державного архіву Львівської області записані роки народження всіх членів сім'ї, які були переселені. Під час переселення всі дані записували зі слів без пред'явлення підтверджуючих документів, а тому в документах про переселення помилково був зроблений запис його бабусі - «[PERSON]» замість правильного [PERSON]. Із архівної довідки Державного архіву Львівської області від 14.11.2003 року №Д-4535-03/4 відомо, що родина в складі семи осіб в 1946 році була переселена в Тернопільську область із с. Бібрки Лісківського повіту - Польща, у зв'язку з угодою від 09.09.1944 року між УРСР та Польщею. Вважає, що помилка у написанні в архівній довідці Старосамбірського районного управління юстиції у відділі реєстрації актів цивільного стану є наслідком довільного запису в документах про переселення осіб, яких було переселено. Встановлення факту приналежності архівної довідки про переселення з території Польщі на територію України для нього має юридичне значення, оскільки урядом Республіки Польща надаються окремі пільги та гарантії для одержання закордонних віз для осіб, які були насильно переселені з території Республіки Польща на Україну в повоєнний період та іншим членам сім'ї, а ситуація, що склалася, позбавляє його та його дітей можливості скористатися вказаними правами. Встановлення даного факту належності правовстановлюючого документу йому необхідне, так як дає йому підстави для звернення до Генерального Консульства Польщі щодо спрощеного порядку в'їзду до Республіки Польща і законом не визначено іншого порядку його встановлення. З тих підстав просить постановити рішення, яким встановити правильність по - батькові його бабусі [PERSON], згідно архівної довідки Державного архіву Львівської області від 14.11.2003 року № Д4535-03/4.факт переселення [PERSON], [INFO], архівної довідки № Д-4535-03/4, виданої 14.11.2003 року Державним архівом Львівської області Львівської обласної державної адміністрації, де вона значиться як [PERSON], [INFO]. Під час судового розгляду заявник в силу ст. 31 ЦПК України змінив позовні вимоги та просив ухвалити рішення, яким встановити факт переселення [PERSON], [INFO], архівної довідки № Д-4535-03/4, виданої 14.11.2003 року Державним архівом Львівської області Львівської обласної державної адміністрації, де вона значиться як [PERSON], [INFO]. Представник зацікавленої особи Державного архіву Львівської області до суду не з'явився, подав заяву про вирішення питання без участі представника. Проти задоволення заяви не заперечив. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] у 1946 році, у складі сім'ї, разом з батьками, братом та сестрою були насильно переселено з місця свого проживання з села [ADDRESS] у Тернопільську область, у зв'язку з Угодою 09.09.1944 р. між УРСР та Польщею, про що Державним архівом Львівської області видано архівну довідку №Д-4535-03/4 від 14.11.2003 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 22.02.2017 року, виданого Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області убачається, що бабця заявника Дашкевич Анастасія по-батькові записана «Антонівна». Приналежність архівної довідки підтверджено наступними доказами та фактом примусового переселення з території Республіки Польща на територію України в 1946 році. До 1946 року сім'я проживала в селі [ADDRESS]. В 1946 році вся родина була насильно переселена з території Республіки Польща на Україну, де і проживали до кінця своїх днів. В зазначеній архівній довідці Державного архіву Львівської області записані роки народження всіх членів сім'ї, які були переселені. Під час переселення всі дані записували зі слів без пред'явлення підтверджуючих документів, а тому в документах про переселення помилково був зроблений запис його бабусі - «[PERSON]» замість правильного [PERSON]. Із архівної довідки Державного архіву Львівської області від 14.11.2003 року №Д-4535-03/4 відомо, що родина в складі семи осіб в 1946 році була переселена в [ADDRESS], у зв'язку з угодою від 09.09.1944 року між УРСР та Польщею. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, оцінюючи в сукупності всі зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved