Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Заявник [PERSON] , подав до суду заяву про встановлення факту належності йому трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 9 вересня 1985 року. У обґрунтування заяви [PERSON] посилався\~на те,\~що у\~трудовій книжці\~допущено помилку,а саме: записано лише рік його народження, а день та місяць народження не зазначено, у зв`язку з чим у нього виникли труднощі при оформленні пенсії, оскільки вказана помилка була виявлена працівниками Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області і тому у нього не прийняті документи для оформлення пенсії. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надалав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує, покликаючись на обставини викладені в заяві та просить такі задовольнити. Заінтересована особа представник Селидовського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідно до\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючих документів на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України,громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Із паспорта громадянина України відомо, що прізвище заявника записано [PERSON] , його дата народження [INFO] (арк. справи 5-6). Із довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.12.2019 № 1428-5000248427 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьк (арк. справи 7). Також,\~упосвідченні водія [NUMBER] , у військовому квитку [NUMBER] , які видані на ім`я [PERSON] , дата і місце народження зазначена: [INFO] м. Донецьк (арк. справи 14-15). Однак, у трудовій книжці, серія [NUMBER] , яка заповнена [INFO] , прізвище її власника записано « [PERSON] »(російською мовою), в графі дата народження зазначено лише рік народження, 1965.(арк. справи 9). Отже, у вищевказаних документах співпадає ім`я, по батькові, дата народження заявника та інші записи, що свідчить про те, що трудова книжка, у якій дата народження зазначена 1965 рік, належить заявнику [PERSON] .. Установлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу має юридичне значення для заявника, так як дає підстави для призначення йому пенсії, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно з ч.5\~ст.268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved