Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя із заявою про встановлення факту перебування на утриманні. Свою заяву обґрунтувала тим, що 03.06.1978 року вона уклала шлюб з [PERSON] , з яким перебувала в шлюбі, вела спільне господарство. [PERSON] працював підземним електрослюсарем 5-го розряду з повним підземним робочим днем на шахті управління «Донбас», звільнений 25.06.2010 року за власним бажанням, вийшов на пенсію. Заявник працювала до 23.11.2016 року медичною сестрою, звільнена за власним бажанням, після звільнення перебувала на утриманні [PERSON] . Після початку антитерористичної операції вони змушені були переїхати до підконтрольної території в м. Маріуполь Донецької області. [INFO] чоловік заявника, [PERSON] , помер. Після його смерті заявник звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із призначенням пенсії в зв`язку із втратою годувальника, однак їй було відмовлено, в зв`язку із чим вона змушена звернутись з вказаною заявою. Просила суд встановити факт перебування на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просила суд її задовольнити з викладених в ній підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, вирішення питання по суті залишає на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03.06.1978 року (а. с. 11) В період знаходження в шлюбі [PERSON] працював підземним електрослюсарем 5-го розряду з повним підземним робочим днем на шахті управління «Донбас», звільнений 25.06.2010 року за власним бажанням (а. с. 13-15) Заявник [PERSON] працювала медичною сестрою, звільнена за власним бажанням 23.1.2016 року (а. с. 16-18) [PERSON] та [PERSON] звільнені в зв`язку із виходом на пенсію, [PERSON] має розмір пенсії 2000 грн. 00 коп. щомісячно, тому вона перебувала на утриманні [PERSON] за його життя (а. с. 9) [PERSON] помер [INFO] (а. с. 7) Заявник звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії годувальника в зв`язку з його втратою, однак заявнику було відмовлено в призначенні вказаної пенсії через відсутність документа, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї. Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за № 22-1, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Факт проживання заявника разом з [PERSON] та ведення ними спільного господарства, зокрема підтверджується домовою книгою, довідками тимчасово переміщених осіб. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно вимог ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявниці про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Встановлення вказаного факту необхідне заявниці для отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Таким чином та

Outcome: approved