Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в місцевості Мамбаза (Мамбаса, Mambasa), провінції Ітурі (Ituri), Демократичної Республіки Конго, та на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви покликався на те, що є братом [PERSON], який [INFO] в місцевості Мамбаза, Демократичної Республіки Конго (ДРК) помер за наступних обставин. 28.05.2017 останній приїхав у ДРК для оформлення документів із використання земельних ділянок, знайшовши роботу у провінції Ітурі, території Мамбаса, населений пункт Нья-Нья, та часто їздив у столицю провінції Ітурі місто Буния та столицю ДРК - Кіншасу. В ДРК займався видобуванням корисних копалин. З травня по жовтень 2017 року заявник спілкувався з братом через мережу Інтернет, проте на зв'язок останній виходив нерегулярно. Так, 17.10.2017 через месенджер «WhatsApp» відбулось останнє спілкування з ним, після чого брат на зв'язок ні з ким не виходив. [INFO] о 22:01 в телефонній розмові через месенджер WhatsApp колега брата [PERSON] повідомив, що [PERSON] помер від малярії в госпіталі католицької місцевості в м. Мамбаса. На виконання волі померлого на підставі дозволу компетентних органів державної влади ДРК організували обряд похорону та кремацію в столиці провінції Ітурі м. Бунія. Організацію похорону та кремації займався пастор [PERSON], а служба проведена в православній церкві Св. Миколи в м. Бунія на підставі наданих його сім'єю повноважень та дозволу керівника адміністрації провінції Ітурі ДРК. З метою отримання свідоцтва про смерть брата, заявник звернувся до Посольства України в Королівстві Марокко, оскільки ДРК не має посольства чи консульства України та ця країна включена у консульський округ Посольства України в Королівстві Марокко. Отримавши перелік необхідних документів для засвідчення смерті та видачі свідоцтва про смерть консульською службою Посольства України в Королівстві Марокко, частину документів з України разом із нотаріально завіреною заявою про осіб та місце поховання брата, передав такі особисто представнику МЗС України в м. Києві для відправки в Марокко дипломатичною поштою. Отримання таких документів підтверджено листом від 06.12.2017 за вих. №6168/71-540-1539. Однак, протягом року документи щодо смерті брата у посольство не надійшли. Використовуючи фотографії, надіслані колегою брата [PERSON], та інформацію з відкритих джерел, в тому числі, новини «ТСН» на каналі «1+1» та їх запис у сервісі «YouTube», встановив кількох осіб з тих, що були присутні на похороні брата, зокрема колегу брата [PERSON] з дружино [PERSON], офіцера Місії ООН в ДРК [PERSON]. Окрім цього, через месенджер «WhatsApp» та соціальну мережу «Facebook» налагодив зв'язок з пастором [PERSON], який, в подальшому, через офіцерів-спостерігачів ООН та офіцерів українського контингенту миротворчої місії ООН в ДРК (Місія Організації Об'єднаних націй та стабілізації в Демократичній Республіці Конго, MONUSCO), передав оригінали медичного сертифікату про смерть, листа-запиту до керівника провінції про дозвіл та організацію похорону і відповідь на нього, а також закордонний біометричний паспорт (без віз і відміток про в'їзд на територію ДРК). Паспорт з відміткою про виїзд з території України та в'їзд на територію ДРК втрачений при передачі документів з лікарні, в якій брат помер. У зв'язку з тим, що Демократична Республіка Конго перебуває під санкціями ООН, введеними, в тому числі, через складу ситуацію в провінції Ітурі, та міжусобними війнами, які спалахують в різних регіонах держави, незважаючи на усі спроби заявника, передати та отримати з ДРК будь-які інші документи неможливо. 10.06.2019 повторно звернувся до Посольства України в Королівстві Марокко та отримав відповідь про те, що Посольство не може скласти актового запису про смерть та видати відповідне свідоцтво в силу обставин, які склалися у зв'язку із нестабільною внутрішньою ситуацією в ДРК, а також значними корупційними ризиками та ризиком втрати вже наявних документів. Таким чином, з 2017 року питання реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть [PERSON] залишається невирішеним, у зв'язку з чим спадкоємці не можуть отримати спадщину. До того ж донька брата [PERSON] навчається в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова на денній формі навчання, що тягне за собою значні фінансові витрати, а відтак їй необхідно оформити пенсію у зв'язку із втратою годувальника на підставі п. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] заяву підтримали з підстав, що в такій викладені. Просили суд заяву задовольнити. Додатково зазначили, що через миротворців місії ООН в ДРК від пастора [PERSON] вдалось отримати оригінали медичної довідки (сертифікату) про смерть, другий резервний біометричний паспорт [NUMBER] брата та листи про дозвіл на кремацію. При цьому, відсутність закордонного паспорта [PERSON] [NUMBER] з візами і відмітками, що підтверджують підстави та факт його в'їзду в ДРК, не дає змоги здійснити в МЗС ДРК легалізацію медичної довідки (сертифікату) про його смерть, оскільки такий втрачено. Також повідомили про неможливість виїхати в Кіншасу для легалізації документів для передачі почесному консулу через високий ризик втрати таких при спробі передати почесному консула України в ДРК, що також підтверджено листом Посольства України в Королівстві Марокко. Представник заінтересованої особи Сихівського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Залучена в ході розгляду справи заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні від 01.06.2020 надала пояснення про те, що в жовтні 2017 року востаннє спілкувалась із батьком [PERSON], який перебував у Африці. Про його смерть дізналась від матері. Вказала, що батько у місяці березні поїхав у Конго з приводу робочих питань, ким працював не знала. Раніше працював у будівельній компанії на керівній посаді. Залучена в ході розгляду заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні від 01.06.2020 надала пояснення про те, що про смерть колишнього чоловіка [PERSON] дізналась від його брата [PERSON] Востаннє з [PERSON] спілкувалась у 2008-2009 роках під час розірвання шлюбу, в подальшому їх спілкування відбувалось через доньку Еріку, яка передавала усю необхідну інформацію. Не знала, що колишній чоловік перебував у Конго до моменту його смерті, як відбувалось його поховання їй не відомо. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до розділу 3 п. 3.1, 3.2 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних заправ України № 32/5/101 від 23.05.2001, реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування. Ці документи додаються до актового запису про смерть. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», дипломатичні представництва і консульські установи України проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті щодо громадян України, приймають і розглядають заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Заявник стверджує, покликаючись на документи, долучені до матеріалів справи, про те, що його рідний брат [PERSON] помер [INFO] о 20 год. 10 хв., причина смерті - важка форма малярії, як зазначено у довідці про смерть №03/CHMY/жовт./2017 р., підписаній державним лікарем Конго, який працює у Клінічному Центрі «Мама ва Єзу» доктором [PERSON]. Як випливає з стислої розповіді про смерть пастора [PERSON], засвідченої Демократичною Республікою Конго, Міністерства юстиції та прав людини, Нотаріальне бюро Буніа, розглянутого з метою легалізації підпису пана [PERSON], поставленого нижче, [PERSON] станом на 25.07.2017 хворів на малярію та наступного дня поступивдо лікарні «Мама Ва Єзу», церковної католицької місії Мамбази, адміністративного центру однойменної території провінції Ітурі, [INFO] після інтенсивної терапії помер. Того ж дня тіло відправлено до моргу територіальної лікарні Буніа, приблизно в 170 км від Мамбази, де воно знаходилось 4 дні. В подальшому тіло винесли на панахиду у Ортодоксальній церкві Буніа, після чого відвезли на кремацію у Мамбазі на берег річки Епулу у напрямку Мугбере в присутності всіх місцевих посадових осіб. Вказав, що [PERSON] вперше зустрів в Авакубі на території Бафвазенде, провінції Чопо, де він працював спеціалістом з видобування корисних копалин у товаристві «CONGO MINING COMPANY». Закінчивши роботу в Авакубі, переїхав до Мамбази для роботи у «CMDC-COOP-CA» в якості спеціаліста. 31.10.2017 юридичний радник [PERSON] від імені заявника [PERSON] звернувся до керівників території Мамбаза із заявою про отримання дозволу на кремацію тіла [PERSON], який перебував у Демократичній республіці Конго, а саме у Мамбазі з 28.05.2017, через стрімку хворобу помер у головній лікарні Мамбази. Як видно із заяви від 30.10.2017, адресованої [PERSON], та заяви, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Н.В., [PERSON], рідний брат [PERSON], який помер [INFO] у м. Момбаса, Демократичної Республіки Конго, беручи до уваги висловлену йому при житті його брата волю, доручив здійснити заходи з кремації тіла [PERSON], [INFO]., з розвіюванням праху на території Демократичної Республіки Конго (без доставки тіла та праху в Україну). Відповідно до листа Посольства України в Королівстві Марокко від 06.12.2017 №6168/71/540-1539, Посольством підтверджено отримання заяви [PERSON] щодо місця та способу поховання [PERSON] Посольство очікує на передачу оригіналу медичної довідки про смерть [PERSON], оформленої компетентними органами ДРК. Після чого невідкладно зареєструє факт смерті та оформить свідоцтво про смерть. Листом Посольства Демократичної Республіки Конго від 23.03.2018 №132.28/А2 підтверджено отримання вербальної ноти №012/361 від 19.03.2018, адресованої Міністерству закордонних справи та регіонального Співробітництва ДРК, переданого компетентним органам Конго з метою вжиття відповідних заходів. В разі отримання відповіді від причетних конголезьких органів, Посольство України буде невідкладно інформовано. Як випливає з відповіді Посольства України в Королівстві Марокко від 29.07.2019 №6168/19-540-900, щодо складання консульською посадовою особою Посольства України в Королівстві Марокко актового запису про смерть [PERSON] та видачі відповідного свідоцтва про смерть, у березні 2018 року направлено конголезькій стороні дипломатичними каналами звернення про надання медичного документа про смерть [PERSON], належним чином засвідченого та легалізованого МЗС ДР Конго, таке звернення отримано Посольством ДР Конго у Марокко. Водночас, станом на сьогодні жодної інформації або запитуваних документів по справі від конголезької сторони не надходило. З огляду на відсутність до цього часу необхідного документа про смерть, належним чином засвідченого причетними уповноваженими структурами держави його видачі, доводиться констатувати про фактичну неможливість складання консульською посадовою особою Посольства України запису про смерть [PERSON] та видачі на його підставі відповідного свідоцтва про смерть. Такий документ в разі його надходження до дипустанови потребуватиме відправки дипломатичними каналами через посольство ДР Конго з метою його належного засвідчення причетними конголезькими структурами та легалізації в МЗС цієї держави. При цьому, відсутні гарантії збереження і повернення конголезькою стороною оригіналу документа, в тому числі, з урахуванням нестабільної внутрішньополітичної обстановки в цій державі, а також значних корупційних ризиків, зокрема, на рівні органів місцевої влади регіонів, віддалених від столиці. Як випливає з відповіді головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.184-16642/0/15-20-Вих від 11.06.2020, громадянин України [PERSON], [INFO]., 10.04.2017 через пункт пропуску Київ (Жуляни) виїхав за напрямком 728 Київ-Дубай; 29.04.2017 в'їхав за напрямком 459 Стамбул-Київ у пункті пропуску Бориспіль; 26.05.2017 через пункт пропуску Київ (Жуляни) виїхав за напрямком 728 Київ-Дубай. Окрім цього, в ході розгляду справи судом допитано ряд свідків, серед яких [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], які надали суду наступні показання. Так, свідок [PERSON] надав показання про те, що знав [PERSON] з 1994 року, востаннє спілкувався з ним 06.10.2017, в подальшому протягом двох тижнів останній на зв'язок не виходив. Знав про перебування [PERSON] в Конго та про справи, які він там планував. Востаннє бачив його в Україні у травні 2017 року. Свідок [PERSON] надав показання про те, що зі шкільних років товаришував із [PERSON]. Знав про плани щодо його роботи на території Африки та про першу невдалу подорож туди. У травці 2017 року бачився з ним у м. Львові, а в кінці травня [PERSON] знову вирушив до Африки. Спілкування з ним відбувалось через мережу Інтернет досить часто. [PERSON] в жовтні 2017року повідомив, що повторно захворів на малярію, а також те, що у випадку його смерті бажав, щоб його поховали шляхом кремації (спалювання). Свідок [PERSON] надала показання про те, що [PERSON] бачила на території Африки приблизно три роки тому, де останній в ДРК займався видобутком корисних копалин, куди свідок прибула до чоловіка [PERSON]. У 2017 році двічі їздила в Демократичну Республіку Конго. Коли прибула туди вдруге, то [PERSON] уже хворів на малярію втретє, а коли стан його здоров'я погіршився, то її чоловік [PERSON] доправив [PERSON] до місцевого шпиталю в Мамбази у непритомному стані, де останній невдовзі помер. Його похованні відбувалося за звичаями Конго, зокрема, проведено кремацію тіла. Відповідно до заяви [PERSON] від 03.01.2020, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Бежан А.В., останній з початку грудня 2016 по кінець листопада 2017 року проходив службу на посаді старшого військового спостерігача Місії ООН по стабілізації в Демократичний Республіці Конго, MONUSCO. З середини червня до кінця листопада 2017 року знаходився в м.Бунія, провінції Ітурі. Протягом серпня, вересня 2017 року зустрічав громадян України, які відрекомендували себе як [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З їх слів дізнався, що вони займаються видобутком корисних копалин м.Мамбаса в 80 км. від м.Бунії. Вкінці жовтня 2017 року колега повідомив про загибель земляка [PERSON] та надав телефон [PERSON], який займався похороном. Зустрівшись з останнім дізнався причину смерті (малярія) та час служби у церкві та похорону. Під час служби проводив відео та фото зйомку спільно з присутніми там товаришами померлого. Зі слів [PERSON] дізнався, що тіло померлого буде кремоване шляхом спалення та в подальшому розвіяне над річкою відповідно до волі померлого. Згідно з витягом до наказу Міністерства оборони України №1064 від 14.11.2016 [PERSON], заступника начальника відділу супроводження іноземних інспекцій груп 12421 Центру забезпечення реалізації договорів про скорочення озброєнь, призначено старшим військовим спостерігачем групи миротворчого персонал ООН центру забезпечення миротворчої діяльності та реалізації міжнародних договорів збройних сил України і направлено до складу місії ООН із стабілізації у Демократичну Республіку Конго. Як видно з копії паспорта [NUMBER] [PERSON] з 03.12.2016 до 24.11.2017 перебував у Демократичній Республіці Конго. Вищевказані обставини, [PERSON], будучи допитаний в судовому засіданні як свідок, підтвердив. Як випливає довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки №394 від 28.01.2019, виданої ЛКП «Хуторівка», [PERSON], [INFO]., станом на день смерті [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], співвласником такої квартири є [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.10.2001 міським відділом РАГС Львівського обласного управління юстиції, видно, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що заявником обґрунтовано заяву з посиланнями на докази, що у своїй сукупності підтверджують факт смерті [PERSON] [INFO] у місцевості Мамбаза (Мамбаса, Mambasa), провінції Ітурі (Ituri), Демократичної Республіки Конго, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. При цьому, судом враховано, що відсутня можливість в позасудовому порядку встановити факт смерті Путнокі З. та встановлення такого факту має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування та інші права, безпосередньо пов'язані з таким юридичним фактом.

Outcome: approved