Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року у м.Кіншаса, Демократична республіка Конго, де знаходився у службовому відрядженні. 16.08.2007 року на Україну було переправлено тіло [PERSON] і відбулося захоронення [PERSON] на кладовищі в м. Біла Церква Київської області. Однак, на даний час заявник не може отримати в органах ДРАЦС ГТУЮ свідоцтво про смерть свого чоловіка, отримує відмову, оскільки чоловік помер на території іншої держави - ДР Конго, що позбавляє права заявника на належне оформлення своїх спадкових прав після смерті чоловіка. А тому заявник просила суд встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року у м.Кіншаса, Демократична республіка Конго. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву, в судове засідання 11.12.2018 року не з'явилася, про день час та місце розгляду заяви повідомлена належно, подала заяву про розгляд заяви без її участі, підтримала позовні вимоги надані в судовому засіданні 04.12.2018 року. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, направили суду заяву в якій просять розглядати справу без участі їхнього представника, згідно чинного законодавства. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно вимог ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р. та зареєстрованих 28.12.2010 за № 1371/18666, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно вказаних Правил державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Заявник надала до суду копію свідоцтва про смерть [PERSON], померлого [INFO] року у м.Кіншаса, Демократична республіка Конго, яке видане 05.11.2008 року судовим медичним експертом, лікарем м.Кіншаса, Демократична республіка Конго Нзузі Нтула, та посвідченого нотаріусом м.Кіншаса Жаном А Біфуну Мфімі, де зазначено, що смерть чоловіка заявниці [PERSON] настала внаслідок ураження хворобою сальмонельозу. Також, судом встановлено, що заявник з 29.06.1985 року перебувала в шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб \\а.с.8\\. Матеріали справи містять Дозвіл на перевезення тіла [PERSON] за межі Демократичної республіки Конго до м.Біла Церква Київської області Україна, що підтверджено довідкою вантажного терміналу № 6 від 16.08.2007 р. /а.с.24,25/. Крім того, заявник надала фотокартку з місяця захоронення 16.08.2007 року [PERSON] на «Новокиївському кладовищі» в м. Біла Церква /а.с.26/. Даючи оцінку доказам та встановленим обставинам по справі, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] у м.Кіншаса, Демократична республіка Конго знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи та відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції не має можливості видати свідоцтво про смерть особи в зв'язку з тим, що заявником подано довідку про смерть, яка видана неналежним органом згідно чинного законодавства України. А також, з'ясовано, що встановлення даного факту смерті особи має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадкових прав заявника. Отже, суд вважає, що наявні підстави щодо задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved