Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Заявник звернувся до Московського районного суду м. Харкова з заявою, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21.01.2008 [PERSON] визнана недієздатною, опікуном хворої був її батько. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2016 до [PERSON] застосовано примусову госпіталізацію, яка продовжена тричі. З 01.02.2018 [PERSON] знаходиться в лікарні за добровільною згодою, у грудні 2015 опікун [PERSON] помер. 24.04.2019 в звязку з проханням [PERSON] про виписку, остання оглянута комісією лікарів. Відповідно до висновку зазначеної комісії у хворої встановлений діагноз деменція внаслідок епілепсії, через що хвора є безпорадною та неспроможною самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність, в результаті чого потребує примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару. Представник заявника - генеральний директор ОКПЛ № 3 [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в звязку з адміністративною зайнятістю. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, пояснила, що хвора відмовляється від їжі, є безпорадною, згоду на лікування не надала, тому потребує примусової госпіталізації. Прокурор в судовому засіданні заяву лікарні підтримав та вважав за доцільне задовольнити. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що хворою себе не вважає та просила її виписати. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: 24.04.2019 [PERSON] оглянута комісією лікарів. Відповідно до висновку зазначеної комісії у хворої встановлений діагноз деменція внаслідок епілепсії, через що хвора є безпорадною та неспроможною самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність, в результаті чого потребує примусової госпіталізації згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (а.с. 3-5). Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] важкого психічного розладу, внаслідок якого вона є безпорадною і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби, а тому потребує примусової госпіталізації. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе застосувати у відношенні [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу.

Outcome: approved