Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Заявник [PERSON], як законний представник неповнолітнньої [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити факт смерті 03 березня 2019 року [PERSON]. Заява мотивована тим, що вона є законним представником неповнолітньої [PERSON], яка є донькою [PERSON], який помер 03 березня 2019 року у м.Сімферополь. Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, Херсонський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовив у реєстрації смерті. Вказані обставини змусили її звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 березня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд на 14.03.2019 р. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, враховуючи, що явка обов'язковою не визнавалась, суд вирішив за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника зацікавленої особи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 04 березня 2004 року, батьком є [PERSON], матір'ю є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-АП №251614 виданим 20.03.2004 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АП №041834, 03 жовтня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до медичного свідоцтва про смерть серії 3532 №008326 виданого 05.03.2019 р. Кримським республіканським бюро судово-медичних експертиз, [PERSON] помер 03 березня 2019 року, від травматичного набряку головного мозку, крововиливу, перелому черепу. На підставі медичного свідоцтва про смерть, видано свідоцтво про смерть [PERSON], який помер 03 березня 2019 року, Відділом реєстрації смерті м. Сімферополь Департамента записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим серії І-АЯ №657531 від 11.03.2019 р. Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки свідоцтво про смерть видане Відділом реєстрації смерті м. Сімферополь Департамента записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим серії І-АЯ №657531 від 11.03.2019 р., є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За приписами ч.1, 2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Оскільки заявник діє в інтересах неповнолітньої доньки особи, факт смерті якої просить встановити, суд приходить до висновку, що заява подана нележною особою та може бути розглянута за суттю. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, медичне свідоцтво про смерть серії 35 №015396, виданого Державною бюджетною установою охорони здоров'я Республіки Крим Алуштинською центральною міською лікарнею 09.11.2018 року, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. При цьому, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року№ 52/5 презюмується, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації про смерть є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форми № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. Оскільки реєстрація смерті особи в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON], дані обставини підтверджуюься доказами зібраними у справі. Свідоцтво про смерть видане Відділом реєстрації смерті м. Сімферополь Департамента записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим серії І-АЯ №657531 від 11.03.2019 р., не має юридичної сили, оскільки видано органом на тимчасово окупованій території та його діяльність вважається незаконною, лікарський документ, встановленої форми, що підтверджує смерть особи відсутній, однак, суд приймає свідоцтво про смерть як письмовий доказ у справі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. За приписами п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved