Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 8,000 га., за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Старовишневецька сільська рада, яку вона заповідала заявнику, що підтверджується заповітом. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] заявник звернулась до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., із заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку площею 8,000 га., за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Старовишневецька сільська рада, який належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, постановою приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 03.06.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] , через те, що проаналізувавши подані документи нотаріусом були виявлені розбіжності по батькові спадкодавця, а саме: в державному акті на право приватної власності на землю значиться як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть, та у заповіті, по батькові спадкодавець, значиться як « [PERSON] ». До початку судового засідання від заявника [PERSON] надійшла заява у якій зазначено, що свої вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів\~справи вбачається,\~що по-батькові\~спадкодавця відповідно\~до копії\~паспорта та\~копії свідоцтва\~про смерть\~зазначено як\~« [PERSON] (а. с. 7 - 9). Але,\~в державному\~акті на\~право приватної\~власності на\~землю серія\~ДП Св\~021083\~від 02.02.2000\~року невірно вказане по батькові спадкодавця « [PERSON] », замість [PERSON] . Отже у\~вищезазначених документах\~було виявлено\~розбіжність,\~а саме\~у державному\~акті на\~право приватної\~власності на\~землю серія\~ДП Св\~021083\~від 02.02.2000\~року по батькові спадкодавця зазначено як « [PERSON] », а в копіях: паспорту та свідоцтва про смерть « [PERSON] ». Таким чином по-батькові спадкодавця, яке зазначене у державному акті на право приватної власності на землю серія ДП Св 021083 від 02.02.2000 року, не збігається з її по - батькові, яке зазначене у копії свідоцтва про смерть. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 31.03.1995,\~№ 5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно дост.351\~ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з п. 6 ч. 1ст.\~315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як заявник має намір розпорядитися своїм майном. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Оскільки невідповідність в написанні по-батькові спадкодавця в правовстановлюючому документі перешкоджає заявнику на реалізацію його права власності на земельну ділянку, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved