Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Заявник - [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити той факт, що він, [INFO], в м. Красноселькуп, Тюменської області, республіки РСФСР, про що в Книзі реєстрації актів про народження Красноселькупського районного відділу ЗАГСу Тюменської області 28.01.1983 року здійснено запис №7 за національністю «німець». Заяву обґрунтовує тим, що, він народився [INFO] в м. Красноселькуп, Тюменської області, республіки РСФСР, про що в Книзі реєстрації актів про народження Красноселькупського районного відділу ЗАГСу Тюменської області 28.01.1983 року здійснено запис №7, у даному актовому записі у графі «мати» зазначено «[PERSON]», в графі про національність матері зазначено «українка», вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в зв'язку із тим, що я маю німецьке походження за лінією матері. Матір заявника [PERSON] народилась [INFO] в с. Грабово Іртишського району Павлодарської області, Казахстан. У свідоцтві про народження матері зазначено, що її батько - «[PERSON]» у графі національність «німець». У 1982 році остання вийшла заміж і змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», однак у свідоцтві про шлюб було зазначено її національність «українка». Крім того, дід заявника (батько його матері) [PERSON] народився [INFO] в с. Грабово Іртишського району Павлодарської області, Казахстан. У свідоцтві про його народження у графі національність батька зазначено «німець». У графі «національність» матері зазначено «німкеня». Згідно довідки, виданої МВС Казахстанської РСР від 29.04.1991 року, батьки діда заявника разом із сином [PERSON] знаходились на спецобліку та проживали з 1946 року в с. Грабово Іртишського району Павлодарської області в Казахстані. У свідоцтві про народження рідного брата матері, який народився в с. Грабово Іртишського району Павлодарської області, Казахстан, у графі «національність» зазначено «німець», у графі «батько» зазначено «[PERSON]», національність - «німець». Таким чином, дід, баба та матір заявника є за національністю німці, однак мати [PERSON] записана українкою, в той час як брат матері записаний за національністю як німець. Також, двоюрідна сестра заявника у відповідності до рішення суду визнана німкенею (справа №127/1009/15-ц від 16.02.2015 року). Крім того, заявник та його атір є членами об'єднання громадян німецького національно-культурного центру «Дружба-Фройндштафт» в м. Бердичеві. Слід зауважити, що вони дотримуються німецьких традицій, вільно володіють німецькою мовою, сповідують римо-католицьку віру, тому відновлення національності «німець» має для заявника дуже велике значення. Тому, у зв'язку з необхідністю підтвердити свою національність і для того, щоб безперешкодно відвідувати у Німеччині близьких родичів, користуватись окремими пільгами та гарантіями, легально працевлаштуватись, заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення. В судове засідання заявник не з'вився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст.3, 11 Закону України «Про національні меншини» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з постановою Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - наведений у ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановити і інші факти, що мають юридичне значення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved