Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в місті Антрацит Луганської області, нині тимчасово окупованій території України, зона проведення АТО. В своїй заяві заявник вказує, що про факт смерті матері свідчить лікарське свідоцтво про смерть, але при зверненні до ВДРАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві для встановлення факту смерті матері і отриманні свідоцтва, йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, оскільки видане лікарське свідоцтво про смерть не має законної сили, так як видане на території, що є тимчасово неконтрольованою територією. Заявник [PERSON] в судовому засідання підтримав заяву за викладеними в ній обставинами та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Причини неявки представника не повідомив. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника зацікавленої особи. Суд, вислухавши пояснення заявниці та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого Антрацитівським відділом РАГС від 25 травня 1979 року, батьками [PERSON], [INFO], є : [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №376, [PERSON], [INFO], померла [INFO] в Луганській області [ADDRESS]. Діагноз: хронічна серцева недостатність ІІст-ІІІ, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця (а.с.8). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим ... реалізації прав і свобод людини і громадянина. Ст. 9 ч. ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України... Відповідно до ст. 10 ч. 1 цього Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї... Ст. 17 ч. 1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Ст. 17 ч. ч. 1,3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті.... проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» - затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Стаханов Луганської області. Підпунктом 2 пункту 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до вищезазначеного наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO] в м. Антрацит Луганської області , видане [INFO], яке зовні відповідає актам органу реєстрації актів цивільного стану та містить всі необхідні реквізити, відповідно до вищенаведеного Наказу Міністерства юстиції України не може бути дійсним, так як видане після спливу терміну перереєстрації. Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. З урахуванням вищенаведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та наданими письмовими доказами, стосовно того, що [PERSON], померла [INFO] в м. Антрацит Ліганської області. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 УПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Задоволення заяви [PERSON] має для нього юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації смерті [PERSON] в органах ДРАЦС. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved