Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Заявник в судовому засіданні підтримав свої вимоги по підставам, вказаним у заяві та просить суд встановити факт перебування і роботи його - [PERSON] в зоні відчуження на будівництві по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час відрядження, працюючи будівельником будівельного управління № 2 тресту «Марганецьрудбуд» комбінату «Дніпрометалургбуд» в період з 15 вересня по 30 вересня 1986 року та призначити йому пенсію з 06 жовтня 2013 року, зробивши перерахунок і доплату недоотриманої частини пенсії. Представник УПФ України в м. Орджонікідзе в судовому засіданні проти заяви заявника заперечував, оскільки заявником не надано до суду достатніх доказів, які б підтверджували факт його знаходження саме в зоні відчуження. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що в 1986 році, коли відбулася аварія на ЧАЕС заявник був направлений управляючим трестом «Марганецьрудбуд» комбінату «Дніпрометалургбуд» у відрядження для ліквідації її наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працював на КПП «Діброва» з 15 вересня по 30 вересня 1986 року, що підтверджується відповідною довідкою, яка завірена Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Під час відрядження [PERSON] працював в зоні особливого контролю (радіоактивного забруднення) з 15 вересня по 30 вересня 1986 року (більше 14 календарних днів). Однак документальні дані про дні його виїзду у відповідну зону не збереглися. Крім цього цей факт можуть підтвердити свідки, які разом з ним знаходились на той час у відрядженні і працювали у відповідній зоні на будівництві з наслідків ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а саме: [PERSON] та [PERSON]. Зони відчуження, що не були віднесені до зон небезпеки (зона особливого контролю), оплата праці провадилась з дня аварії, виходячи з підвищених до 100 % тарифних ставок, посадових окладів, відповідно до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 р. N 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.86 р. N 168). Тобто він знаходився та працював в зоні відчуження. 30 квітня 1993 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією йому було видано посвідчення серія [NUMBER] про те, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 3 категорії. Посвідчення йому видано безстрокове і діє на всій території України. Для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років як особі, що працювала 1986 року у зоні відчуження на будівництві - не менше 14 календарних днів, йому необхідно надати докази його роботи в цей період. Так як трест «Марганецьрудбуд» ліквідований, то позивачу було видано тільки довідку, завірену Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якій зазначено факт його роботи в зоні особливого контролю з 15 по 30 вересня 1986 року. Але в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку Управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у м. Орджонікідзе [PERSON] було відмовлено, оскільки він не має документів, підтверджуючих факт його перебування і роботи в зоні відчуження не менше 14-ти календарних днів у вказаний ним період. Згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію із зниженням пенсійного віку на 5 років мають особи, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році. Факт участі позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується його посвідченням серії [NUMBER], де зазначено, що він є ліквідатором аварії на ЧАЕС 3 категорії. Заявник звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у м. Орджонікідзе для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, але йому було відмовлено, оскільки позивач не має документів, підтверджуючих факт його перебування і роботи в зоні відчуження. Згідно зі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію із зниженням пенсійного віку на 10 років мають особи, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року не залежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року і по 31.12.1986 року - не менше 5 - ти календарних днів, … на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 днів у 1986 році. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З вимогами та доводами заявника, викладеними ними в заяві, а також в судовому засіданні, суд погодитися не може, тому як вони безпідставними та недоведеними, такими, що не відповідають вищевказаним вимогам закону та спростовуються стабільними поясненнями представника заінтересованої особи, дослідженими матеріалами справи в їх сукупності. Заявник в судовому засіданні так і не довів суду належним чином щодо факту перебування і роботи його [PERSON] саме в зоні відчуження на будівництві по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час відрядження, працюючи будівельником будівельного управління № 2 тресту «Марганецьрудбуд» комбінату «Дніпрометалургбуд» в період з 15 вересня по 30 вересня 1986 року, оскільки належних, достатніх та допустимих доказів ним з цього приводу суду не надано. Слід звернути увагу на те, що заявнику було запропоновано витребувати та надати до суду потрібну інформацію, однак останній цим не скористався та протягом тривалого розгляду справи на надав до суду жодних доказів, які б свідчили про перебування його у вказаний ним період саме в зоні відчуження. Надана заявником довідка (а.с. № 11) свідчить про перебування його в зоні особливого контролю, що не є зоною відчуження. Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження. Статтею 234 ЦПК України передбачено перелік справ, які розглядаються в порядку окремого провадження. Слід звернути увагу, що встановлення факту перебування в зоні відчуження не може бути предметом розгляду в порядку окремого провадження. Окрім того заявник в своїх вимогах зазначає про необхідність призначення йому пенсії з 06 жовтня 2013 року, зробивши перерахунок і доплату недоотриманої частини пенсії. Ця вимога відноситься до розгляду в порядку адміністративного судочинства України. Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Таким чином суд, вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог заявника в повному обсязі.

Outcome: dismissed