Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Заявник [PERSON]. звернулася у Вугледарський міський суд Донецької області з заявою про встановлення факту народження дитини. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона є матірю [PERSON], [INFO], яка 10.03.2016 року, на окупованій території у м. Донецьк, народила дівчинку, [PERSON]. Вона звернулася до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про реєстрацію народження дитини, але їй було відмовлено з підстави недійсності документів необхідних для реєстрації народження дитини. Заявник просить суд встановити факт народження дитини дівчинки, 10.03.2016 року , її донькою [PERSON], [INFO], у м. Донецьк, Донецької області. Заявник в судовому засіданні суду пояснила, вона є матірю [PERSON], [INFO], яка 10.03.2016 року народила дочку та сина. Проживала донька разом з нею в м. Донецьку Донецької області, дітей народила в акушерському відділенні лікарні № 24. Заявник просила суд її заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту народження дитини заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], є матірю [PERSON], [INFO], яка народила двійню доньку та сина в лікарні №24 в м. Донецьк, 10.03.2016 року. (а. с. 8). Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації дитини, що підтверджується листом-відмовою Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану №03.02-25 від 06.06.2016. (а. с. 22). Суд, вислухавши пояснення заявника та вивчивши письмові пояснення свідків [PERSON], [PERSON], що підтвердили факт народження дитини, донькою заявниці [PERSON], розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини в їх сукупності, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. За абз. 1 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. ч. 4 та 5 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначено, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Медичне свідоцтво про народження дівчинки вагою 2600 гр., №180 від 10.03.2016, суд не може визнати належним та допустимим доказом з підстав його складання на бланку підрозділу окупаційного управління невизнаної «ДНР», але вказана в ньому інформація, береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявником та поясненням свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона є тіткою [PERSON],протягом вагітності спостерігала за її станом, так як працює акушеркою в ЦМКБ№ 24 м. Донецьк та довелося брати участь у пологах і післяпологовому періоді, підтвердила, що [PERSON], народила дівчинку 10 березня 2016 року у м. Донецьк, в лікарні №24 в м. Донецьк.Народжену дитину свідок бачила неодноразово. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він єдядьком, [PERSON],протягом всієї вагітності спостерігав за станом здоров'я та бачив неодноразово її вагітною та допомагав забирати її з пологового будинку з дитиною. Підтвердив що його племінниця народила дівчинку 10.03.2016 року у м. Донецьк. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк, Донецької області, є тимчасово окупованою територією незаконними збройними формуваннями. Враховуючі практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~ яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Суд вважає за можливим встановити факт народження дівчинки вагою 2600 гр., 10.03.2016 року на тимчасово окупованій території, м. Донецьк, Донецької області громадянкою [PERSON], не находячи можливості вказати по батькові дитини без згоди батька, так як [PERSON] не перебувала у шлюбі, це питання віднесено до компетенції відділу ДРАЦС або вирішується судом в порядку позовного провадження. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: partial