Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на окупованій території, в обґрунтування якої вказав, що 13 квітня 2018 року в м. Горлівка померла його тітка [PERSON], [INFO], смерть якої підтверджується довідкою про причину смерті та свідоцтвом про смерть, виданими на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки свідоцтво про смерть, видане на окупованій території, не створює будь-яких правових наслідків, заявник, як внутрішньо переміщена особа, що перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, звернувся до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питання реєстрації смерті тітки та видачі йому свідоцтва про смерть державного зразка, де отримав відмову з розясненням порядку звернення до суду на предмет встановлення факту смерті особи, яка померла на непідконтрольній українській владі території. Вказуючи на ці обставини, заявник просить суд встановити факт смерті його тітки [PERSON], [INFO], яка померла 13 квітня 2018 року в м. Горлівка Донецької області. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просив суд його заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника, що не перешкоджає судовому розгляду. Вислухавши пояснення заявника та надавши оцінку дослідженим у справі доказам, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Місцем його тимчасового перебування, як внутрішньо переміщеної особи, є м.Мирноград, вулиця Соборна, буд.78, що підтверджується довідкою УСЗН Мирноградської міської ради №[NUMBER] від 13.11.2014 року про взяття заявника на облік (а.с.5). Тітка заявника - [PERSON], родинний звязок між якими підтверджується наданими суду документами, постійно проживала в [INFO], де 13 квітня 2018 року у віці 80 років померла від гострої серцево-судинної недостатності. На підтвердження смерті тітки заявником надані довідка про причину смерті №881 від 16.04.2018 року та свідоцтво про смерть, видані на території, яка тимчасово не контролюється українською владою та де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень, які суд не приймає в якості доказів, проте оцінює їх у сукупності з доказами, здобутими в ході судового розгляду. Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами). Частиною першою статті 6 цього Закону повноваження щодо державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 317 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Так як згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» проведення державної реєстрації актів цивільного стану відділами державної реєстрації у м. Горлівка Донецької області тимчасово призупинено, заявник відповідно до п.11 ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події. Згідно письмової відповіді Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 24.04.2018 року, куди звернувся заявник, в реєстрації смерті [PERSON] йому було відмовлено через відсутність у нього належних документів на підтвердження вказаного факту і розяснено можливість встановлення факту смерті особи, померлої на непідконтрольній українській владі території, в судовому порядку. Факт смерті [PERSON], померлої 13.04.2018 року в м. Горлівка, Донецької області, крім показань заявника, знайшов своє достатнє підтвердження в судовому засіданні в показаннях свідка [PERSON], яка суду пояснила, що [PERSON], постійним місцем проживання якої було м.Горлівка Донецької області, була взята на облік як особа, тимчасово переміщена з окупованої території, за її адресою. У звязку з погіршенням стану здоровя вона змушена була повернутись в м.Горлівку, де перебувала на обліку у медичному закладі, а в квітні 2018року вона померла. Зі слів заявника їй відомо, що про смерть тітки він дізнався від її сусідів і в той же день прибув в м.Горлівку, де і здійнив її поховання, так як інших близьких родичів у тітки не було. Згідно відомостей Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 16.05.2018 року, актовий запис про смерть [PERSON], [INFO], в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній. Відповідно до п.п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Оскільки факт смерті, який просить встановити заявник, є доведеним і породжує для нього правові наслідки, які не повязуються з подальшим вирішенням спору про право, та інша позасудова процедура одержання документа, який посвідчував би факт смерті, відсутня, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів заявника заяву про встановлення факту смерті задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved