Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована: Вільшанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, посилаючись на те, що 14.11.1996 виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради народних депутатів Харківської області було видано [PERSON] , [INFO] , свідоцтво на право особистої власності на цілий житловий будинок в смт Вільшани Харківської області, розташований за адресою: [ADDRESS] . При видачі зазначеного свідоцтва в нього була внесена інформація, яка не відповідає дійсності, а саме: в свідоцтві помилково вказано по батькові [PERSON] - « [PERSON] », при тому, що він по батькові - « [PERSON] ». Вищезазначене підтверджується наступним: в свідоцтві про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 14.08.1973 року зазначено, що її батьком є [PERSON] . У свідоцтві про смерть [PERSON] від 03.08.2018 серія [NUMBER] вірно вказано по батькові - [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] - 30.03.2019 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Арнаутової Т.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але остання 07.06.2019 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивуючи тим, що в свідоцтві на право власності на будинок та свідоцтві про смерть по різному написано по батькові спадкодавця. В зв`язку з чим заявник [PERSON] вимушена звернутися до суду із даною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, в письмовій заяві, поданій до суду, підтримує заяву і просить її задовольнити, а справу розглядати за її відсутності. Заінтересована особа по справі - представник Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, згідно наданого суду клопотання голова Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Литвинов А.О . просить розглянути справу та винести рішення за відсутності представника селищної ради. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, приходить до наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було достовірно встановлено, що 14.11.1996 виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради народних депутатів Харківської області було видано [PERSON] , [INFO] , свідоцтво на право особистої власності на цілий житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . При видачі зазначеного свідоцтва, в ньому було помилково вказано по батькові [PERSON] - « [PERSON] », при тому, що він по батькові правильно значиться « [PERSON] ». Вищезазначене підтверджується наступними документами, а саме: в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 14.08.1973 року зазначено, що її батьком є - [PERSON] . У свідоцтві про смерть [PERSON] , від 03.08.2018 серія [NUMBER] вірно вказано по батькові - [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] - 30.03.2019 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Арнаутової Т.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але остання 07.06.2019 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивуючи тим, що в свідоцтві на право власності на будинок та свідоцтві про смерть по різному написано по батькові спадкодавця. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши письмові докази, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки є законні підстави, заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved