Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна; заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, в якій просив визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним; встановити над [PERSON] , [INFO] , опіку і призначити [PERSON] його опікуном. Свою заяву мотивує тим, що [PERSON] є його братом, є інвалідом ІІ групи дитинства (безтерміново), перебуває на диспансерному обліку в Полтавському обласному психоневрологічному диспансері з діагнозом: «легка розумова відсталість». В зв`язку з тим, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними через наслідки хвороби, він може сам себе поставити у скрутний стан. Таким чином, [PERSON] потребує постійної опіки з боку родини, оскільки самостійно не може за собою доглядати, готувати їжу, робити інші побутові речі без сторонньої допомоги. Крім розумової відсталості [PERSON] страждає на інші хронічні хвороби, а саме: стенокардія, дифузний кардіосклероз, хронічний панкреатит, хронічний холецистит, туговухість, енурез та інші. Ухвалою суду від 06.02.2019 року відкрито провадження по даній справі в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 08.04.2019 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу. Ухвалою суду від 02.07.2019 року поновлено провадження по даній справі. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність заявника, вимоги заяви повністю підгримує. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність, проти вимог заяви не заперечує, просить призначити заявника опікуном над недієздатним. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом 2 групи з дитинства (безтерміново), перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «Легка розумова відсталість». Крім розумової відсталості [PERSON] страждає на інші хронічні хвороби (а.с.10, 13 - виписка з амбулаторною карти, медична довідка). Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №271 від 21.06.2019 року [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у виді легкої розумової відсталості, ускладненою судинною енцефалопатією. Ступінь недоумства [PERSON] є таким, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в даний час (а.с.39-42). У відповідності з вимогами ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] , [INFO] , повинен бути визнаний недієздатним. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно із ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними, як це встановлено ст. 58 ЦК України. Відповідно до положень ст. 62 ЦК України та п. 2.4 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Держкому у справах сім`ї та молоді, Мінохоронздоров`я України, Міносвіти, Мінпраці та соцполітики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88, місцем встановлення опіки є місце проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 5 ст. 29 ЦК України, місцем проживання недієздатної особи є місце проживання опікуна. Стаття 300 ЦПК України передбачає встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним братом недієздатного [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7) та свідоцтвом про смерть (а.с 11). У судовому засіданні досліджено подання органу опіки та піклування, згідно якого Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , у разі визнання його недієздатним, [PERSON] . Відповідно до вищезазначеного подання заявник за місцем роботи характеризується позитивно і за станом здоров`я може бути опікуном. Тому, подання Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про призначення заявника опікуном та вимоги заявника про призначення його опікуном над недієздатним братом суд також вважає обґрунтованими. За таких обставин, заява про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved