Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: родинних відносин за ступенем спорідненості: дід-онук між [PERSON] та [PERSON] , що [PERSON] та [PERSON] за національністю поляки. Заявник зазначав, що його дідом по лінії матері є [PERSON] , 1909 року народження, поляк за національністю, українець за паспортом, однак за життя він даний факт приховував через переслідування від НКВС. Вони з дідом підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були як діда та онука. Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин необхідно для підтвердження національної приналежності заявника, а також отримання законних прав на доступ до архівних матеріалів щодо проходження діда [PERSON] в справах репресованих осіб НКВС, оскільки відсутні деякі документи. Крім того, встановлення того факту, що за національністю його дід і він сам є поляками заявникові необхідно для отримання дозвільних документів для вільного переміщенням до Польщі і проживання там, де проживають його родичі, а також для отримання там медичної допомоги, оскільки він хворіє і потребує лікування за кордоном. Оскільки іншим чином встановити зазначені юридичні факти неможливо, заявник просив постановити рішення, який встановити факт родинних відносин між ним та дідом [PERSON] , а також той факт, що він та його дід за національністю поляки. Заявник до судового засідання не з`явився, звернувшись до суду з завою, в які просив слухати справу у його відсутності, підтримав свохї вимоги в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] ( дочка заявника) для розгляду справи до суду не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] ( онук заявника) в судове засідання не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши правові позиції сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в селі Недригайлів Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.12). Батько заявника [PERSON] , [INFO] , народився в селі Вільшана Недригайлівського району Сумської області, його мати [PERSON] , [INFO] , народилася в селі Нова Гута Новоушицького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника. Дівочим (дошлюбним) прізвищем його матері [PERSON] було прізвище [PERSON] . Його батько [PERSON] і його мати [PERSON] одружилися [INFO] в смт. Недригайлів Недригайлівського району Сумської області, після реєстрації шлюбу присвоїли прізвище чоловіку і дружині - [PERSON] . Дідом заявника по лінії матері був [PERSON] , 1909 року народження, який народився і проживав у с. Нова Гута Новоушицького району Хмельницької області, що підтверджується копією Метричної книги Вербовецької Римсько-католицької приходської церкви про народжених на 1909 рік (а.с.8-11). На підтвердження родинних відносин заявник [PERSON] долучив схему його родинних відносин та фототаблицю зі світлинами з домашнього архіву із зображенням зазначених родичів і пояснення свідків (а.с.49,50,57-60). Також, окрім долучених документів, факт родинних відносин між [PERSON] - [PERSON] - [PERSON] , тобто між померлим [PERSON] і заявником [PERSON] , підтверджується також співпадінням зазначення їх родових прізвищ та по-батькові, і тим, що за життя померлий і заявник підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були як діда та онука. Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин необхідно для підтвердження національної приналежності заявника, а також отримання законних прав на доступ до архівних матеріалів щодо проходження діда [PERSON] в справах репресованих осіб НКВС. В позасудовому порядку неможливо встановити зазначений факт родинних відносин, оскільки окремі документи (свідоцтво про народження [PERSON] , свідоцтво про шлюб [PERSON] і [PERSON] не вдалося відшукати, про що свідчать відповіді з архівних установ РАЦСу (а.с.52-56). За таких обставин, слід вважати, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження, тому заяву про встановлення факту родинних відносин необхідно задовольнити. Як зазначено вище, дідом заявника по лінії матері є [PERSON] , 1909 року народження, поляк за національністю. За даними метричної книги Вербовецької Римсько-католицької приходської церкви про народжених на 1909 рік, [PERSON] народився [INFO] , був хрещений в Римо-Католицькому костелі 20.12.1909 року, його батьками були [PERSON] і [PERSON] (а.с.8-11). В метричній книзі національність [PERSON] не зазначена, бо взагалі відсутня графа для такого запису. Будучи поляком за національністю, він за життя приховував свою польську національність, оскільки за часів радянської влади, особливо перед Другою світотою війною ( 1939-1945 р.р.) поляки зазнавали утисків і переслідувань від НКВС. Тому в паспорті заявника зазначено національність «українець». [PERSON] проживав в місці компактного поселення польської діаспори в селі Нова Гута Новоушицького району Хмельницької області, підтримував тісні відносини з іншими мешканцями села польської національності. Джерелом підтвердження польської національності [PERSON] може служити протокол його допиту в якості свідка від 30.11.1937 року у справі № 76691 за обвинуваченням [PERSON] , також поляка за національністю, розстріляного 29 січня 1938 року, згідно архівної справи, копія якої надана суду. В цій справі були допитані деякі особи, які підтримували тісні контакти з [PERSON] , зокрема, за національною ознакою, в тому числі і [PERSON] . Згідно даних протоколу допиту [PERSON] , зазначено його національність поляк (а.с.34). Окрім наданих суду документів, факт польської національності [PERSON] стверджується також реєстрацією його народження і хрещення в римо-католицькій церкві, яка на той час була українською гілкою польської римо-католицької церкви. Таким чином, слід встановити, що [PERSON] є «поляком» за національністю. Тобто, фактично заявник по материній лінії від діда також є «поляком» за національністю. Встановлення юридичних фактів того, що за національністю дід заявника [PERSON] і сам заявник є поляками заявникові необхідно для отримання дозвільних документів для вільного переміщенням до Польщі і проживання там, де проживають його родичі, оскільки заявник тісно спілкується зі своїми польськими родичами. Також заявник прагне відновити своє етнічне походження, своє право на національність та національну ідентичність. Крім того, заявник хворіє та потребує лікування за кордоном. Встановлення факту, що він за національністю є «поляк» допоможе отримати відповідну медичну допомогу в Польщі. Оскільки вирішити дане питання заявник не може в позасудовому порядку, тому змушений звернутись до суду з даною заявою. Відповідно до статті 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Відповідно до статті 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Відповідно до статті 291 ЦК України, фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я має право на сім`ю. Фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім`єю, крім випадків, встановлених законом. Фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до статті 300 ЦК України, фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається, мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до частин 1, 2 статті 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України, 1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про\~\~встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту\~\~родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. В ході судового розгляду знайшли свого підтвердження факти родинних відносин між [PERSON] і заявником [PERSON] , який був його дідом, та що за національністю вони є поляками, і зазначені факти підтверджуються належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факти родинних відносин та що вони з дідом за національністю поляки, і зазначені обставини перешкоджають подальшому підтвердженню національної приналежності заявника, отримання законних прав на доступ до архівних матеріалів щодо проходження діда [PERSON] в справах репресованих осіб НКВС, отриманню дозвільних документів для вільного переміщенням до Польщі і проживання там, де проживають його родичі, відновленню свого права на національність та національну ідентичність, а також його лікуванню за кордоном, у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved