Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Заявник [PERSON], з метою реалізації свого права на спадкування звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що [PERSON], яка померла 30 листопада 2002 року є матірю заявника [PERSON], а також постійно проживала з заявником на час відкриття спадщини в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник позбавлена можливості оформити спадщину після померлої через відсутність документів, що підтверджують родинний звязок. Крім того померла проживала разом з нею, але без реєстрації. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги з підстав зазначених у заяві, надали суду пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти заяви не висловила, при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON], будучі належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення заявника, допитавши в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши наявні письмові докази, суд встановив наступні факти та супроводжуючі їх правовідносини. 17 липня 1924 року в с. Попівка Комишнянського району Полтавської області народилась [PERSON], що підтверджується копією паспорта громадянина СРСР на її імя серії ІХ-ЖН-№ 576373, виданого відділом міліції Миргородського виконкому Миргородської райради депутатів трудящих (а.с. 8). Згідно актового запису про шлюб по Хомутецькій сільській раді Миргородського району Полтавської області № 15 від 06 липня 1967 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрацію шлюбу остання змінила прізвище з «Тимошенко» та «Явтушенко». 30 листопада 2002 року в с. Яреськи Шишацького району [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 219100, виданим 02 грудня 2002 року Піщанською сільською радою Решетилівського району Полтавської області (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження № 1-КЕ 230089, виданого повторно 18 листопада 2015 року відділом РАЦС по Миргородському району Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області 17 жовтня 1943 року народилась [PERSON]. При цьому у відповідних графах свідоцтва відсутні відомості, як про батька так і про матір дитини (а.с.6). В звязку з одруженням 17 листопада 1961 року з [PERSON] остання змінила прізвище з «Тимошенко» на «Титова», що підтверджується свідоцтвом про одруження ІІ-УР № 058812, виданим Ромоданівським селищним ЗАГС Миргородського району (а.с.7) Згідно пояснень заявника її матірю була [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Занаїда Андріївна. З невідомих причин відомості про батьків заявника в органах РАЦС не збереглись. Заявник завжди підтримувала з матірю найближчі родинні відносини та перевезла її проживати до себе в [INFO] приблизно в лютому 2002 року, де остання постійно проживала без реєстрації до дня смерті 30 листопада 2002 року. Факт того, що померла [PERSON] насправді була матірю заявника [PERSON] підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також всі свідки показали, що [PERSON] на протязі останнього року свого життя постійно проживала разом з заявником [PERSON] в с. с. Яреськи Шишацького району Полтавської області. Крім показань свідків факт родинних відносин між померлою [PERSON] та заявником [PERSON] підтверджується родинними фотографіями, листом від імені [PERSON] на імя [PERSON] в якій перша називає себе матірю та звертається до адресата, як до доньки (а.с.14-15), а отже на підставі всього вищевикладеного суд вважає, що факт родинних відносин підтверджується належними доказами, а вимоги заявника в цій частині підлягають задоволенню. В той же час пояснення заявника про те, що померла постійно проживала разом з нею до дня смерті в с. Яреськи по вул. Гайова, 30 спростовуються наступними доказами по справі. При дослідженні листа від [PERSON] до [PERSON] та конверта в якому він надійшов судом встановлено, що автор (відправник) листа знаходилась в с. Піщане Решетилівського району Полтавської області, а адресат в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області. Згідно штампу відділення звязку лист був відправлений 20 жовтня 2002 року. У листі [PERSON] скаржиться на погані умови проживання та відношення до себе з боку такої собі «Гальки», а потім зазначає, що нещодавно її до себе забрала «Тамара». При цьому з тексту листа вбачається, що автор пише листи адресату «з літа», але вони до нього не доходять, що свідчить про те, що на час написання вказаного листа дані особи між собою тривалий час особисто не спілкувались. Як вбачається з пояснень заявника обидві згадані особи є доньками померлої. Зокрема «Тамарою» є заінтересована особа у справі - [PERSON], яка прийняла спадщину померлої та оформила на себе спадкове майно у вигляді земельних ділянок. Факт листування між [PERSON] та [PERSON], а також зазначені на поштовому конверті адреси відправника та адресата свідчать, що принаймні станом на 20 жовтня 2002 року (за 40 днів до смерті) [PERSON] проживала окремо від заявника у с. Піщане Решетилівського району Полтавської області разом з іншою донькою [PERSON]. З постанови державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори [PERSON] встановлено, що померла [PERSON] склала заповіт на користь своєї доньки [PERSON], посвідчений 15 листопада 2002 року (за 15 днів до дня смерті) Пішанською сільською радою Решетилівського району Полтавської області (а.с.10). Враховуючи те, що спадкоємець померла 30.11.2002 року до відносин спадкування застосовуються положення ЦК УРСР. Згідно ч. 1 ст. 17 ЦК УРСР місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Наявні у справі докази не дають суду змоги дійти висновку про те, що померла [PERSON] постійно (переважно) проживала разом з заявником [PERSON] на день своєї смерті. Крім того за нормами ЦК УРСР, який в даному випадку підлягає застосуванню до спадкових правовідносин, прийняття спадщини спадкоємцем, який не подав відповідну заяву нотаріусу, не залежало від факту спільного проживання зі спадкодавцем, а залежало виключно від фактичного вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном (п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР). Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Беручи до уваги все вищевикладене, а також враховуючи те, що від встановлення факту родинних відносин між померлою [PERSON] та заявником [PERSON] залежить реалізація останньою її права на спадкування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної вимоги заявника, як обґрунтованої та доведеної належним чином. В той же час у задоволенні вимоги про встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на момент відкриття спадщини необхідно відмовити, як за недоведеністю, так і за безпідставністю, оскільки встановлення вказаного факту жодним чином не пливає на реалізацією заявником її права на спадкування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial