Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернувся до суду Дергачівського району Харківської області з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що державний акт на право приватної власності серії [NUMBER], зареєстрований у книзі записів державних актів на правовласності на землю за №197, згідно рішення виконавчого комітету Проходівської сільської радинародних депутатів Дергачівського району Харківської області №210 від 05.09.2001р. на земельнуділянку площею 6.16 Га на території с. Малі Проходи Проходівської сільської Ради, КСП«Проходянське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий [PERSON], дійсно належить заявнику. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що згідно рішення виконавчого комітету Проходівської сільської ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області №210 від 05.09.2001р. заявник отримав у приватну власність земельну ділянку площею 6.16 Га на території с. Малі Проходи Проходівської сільської Ради, КСП «Проходянське», про що свідчить державний акт на право приватної власності серії [NUMBER], зареєстрований у книзі записів державних актів на право власності на землю за №197.Для отримання кадастрового номеру заявник звернувся до територіального органу Держгеокадастру Харківської області із заявою про отримання кадастрового номеру на вказану земельну ділянку. На що йому 20.06.2017 надали рішення про відмову у реєстрації, оскільки у вказаному державному акті не вірно вказане його ім'я - замість «[PERSON]», як вказане у паспорті, в державному акті вказане «[PERSON]». В зв'язку з чим заявник і звернувся до суду. Заявник вимоги заяви підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, про що надав письмову заяву. Представник Проходівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали, суд вважає вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: На підставі вимог п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що не суперечить роз'ясненням, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Так, в Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах і встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язане з подальшим вирішенням суперечки про право. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч.3, 4 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно рішення виконавчого комітету Проходівської сільської ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області №210 від 05.09.2001р. заявник [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку площею 6.16 Га на території с. Малі Проходи Проходівської сільської Ради, КСП «Проходянське», про що свідчить державний акт на право приватної власності серії [NUMBER], зареєстрований у книзі записів державних актів на право власності на землю за №197. Для отримання кадастрового номеру заявник звернувся до територіального органу Держгеокадастру Харківської області із заявою про отримання кадастрового номеру на вказану земельну ділянку. На що йому 20.06.2017 надали рішення про відмову у реєстрації, оскільки у вказаному державному акті не вірно вказане його ім'я - замість «[PERSON]», як вказане у паспорті, в державному акті вказане «[PERSON]». Факт того, що державний акт було видане саме заявнику [PERSON] підтверджується тим, що в паспорті громадянина України виданому на ім'я заявника та державному акті співпадають усі данні, а саме: прізвище, ім'я та по-батькові, адреса проживання. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та її вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved