Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою. Посилався на те, що він народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON], які на даний час померли та після їх смерті відкрилась спадщина на належне їм майно, проте реалізувати своє право на прийняття спадщини він не має можливості через допущенні помилки в написані імені його матері у ряді правовстановлюючих документів. Зокрема вказував на те, що 18 березня 1956 року між його батьками було зареєстровано шлюб, проте у свідоцтві про шлюб було допущено описку, зокрема ім'я його матері було вказано як «[PERSON]», тоді як вірним є «[PERSON]», вказана помилка як наслідок була також допущена і в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя. Крім того, вказував на те, що у свідоцтві про його народження в імені його матері також була допущена аналогічна описка. На підставі наведеного, з метою реалізації свого права на прийняття спадщини після смерті батьків, звернувся до суду з вказаною заявою та просив встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] була його матір'ю та дружиною померлого [INFO] [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явився, від його представника до суду надійшла заява про розгляд заяви у його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився, направив до суду заяву в якій просив слухати справи без присутності представника ВДРАЦС РС Чернівецького МУЮ. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 5). 18 березня 1956 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження та Витягом з Державного Реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а/с 6,7). В подальшому, [INFO] народився заявник [PERSON] та відповідно до копії свідоцтва про народження його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а/с 8). Судом встановлено, що в свідоцтві про одруження, витязі з Державного Реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію із зазначенням відомостей про другого з подружжя та свідоцтві про народження заявника було допущено помилку в написані імені [PERSON], зокрема у вказаних документах її ім'я зазначено «[PERSON]» тоді як відповідно до свідоцтва про її народження вірним слід вважати ім'я «[PERSON]». Так, згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] та у свідоцтві про її смерть її ім'я вказано як «[PERSON]» та [INFO] помер [PERSON] (а/с 9,10). Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з допущеними неточностями в написані імені матері заявника у вище вказаних правовстановлюючих документах, заявник не має можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті батьків, таким чином факт встановлення родинних відносин між ним та його батьками останньому необхідно з метою реалізації своїх майнових прав в порядку спадкування. Так, враховуючи вище наведені обставини та дослідженні судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки та між [PERSON] та заявником як матері та сина. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved