Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатною та встановлення опіки над [PERSON] , яка є її матір`ю, та призначення заявника її опікуном. Заява обґрунтовується тим, що восени 2019 року у її матері [PERSON] різко погіршилась пам`ять та орієнтація. Сімейний лікар дав направлення до невролога, де їй діагностували ДЕП ІІ ступеню, з інтелектуально-мнестичним зниженням та хворобу Альцгеймера під питанням. Після обстеження психіатром Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, [PERSON] було видано направлення до Київської міської психоневрологічної лікарні № 3, де вона перебувала на обстеженні і лікуванні з 11.10.2019 року по 01.11.2019 року. В даному медичному закладі було підтверджено хворобу Альцгеймера . Внаслідок хвороби мати заявника не може сформулювати та висловлювати свої думки, не розуміє обставини, не може давати оцінку своїм діям, не може одягнутись, приготувати або купити собі їжу, доглядати за собою, самостійно виходити та повертатись додому, внаслідок втрати орієнтації та пам`яті, тому постійно потребує стороннього догляду і опіки через свій стан здоров`я. Заявник вважає, що поведінка її матері загрозлива для неї самої та для оточуючих. Також заявник вказує, що вона є донькою [PERSON] , інших осіб, які б могли піклуватися та доглядати за нею відсутні, чоловік заявника не заперечує проти опіки, тому заявник просить призначити її опікуном над матір`ю [PERSON] з метою отримання для неї соціальної допомоги, оформлення пільг щодо сплати комунальних послуг, отримання пенсії, придбання медичних препаратів для лікування та для захисту її особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Ухвалою суду від 12.02.2020 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу та провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи. (а.с. 14-16). 15.05.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відновлено провадження у справі та призначено судове засідання, у зв`язку із проведенням амбулаторної судово-психіатричної експертизи та направленням до суду висновку судово-психіатричного експерта відносно [PERSON] , [INFO] , уродженки: м. Луганська. (а.с. 29-30) Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала з підстав, зазначених у змісті поданої заяви. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився. До суду надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника, в якій секретар Опікунської ради Щербина С. вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її матір`ю [PERSON] , в разі визнання її рішенням суду недієздатною особою, подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації підтримують. Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить таких висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим районним відділом РАГС м. Луганськ від 29.10.1969 року, актовий запис № 1474, та свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Жовтневим районним відділом РАГС м. Луганськ від 03.03.1995 року, актовий запис № 183. (а.с. 9). Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, фактичне місце проживання: [ADDRESS] . (а.с. 7, 8) Після обстеження психіатром Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, [PERSON] було видано направлення до Київської міської психоневрологічної лікарні № 3, де вона перебувала на обстеженні і лікуванні з 11.10.2019 року по 01.11.2019 року. Встановлено діагнози: ДЕП ІІ ступеню, з інтелектуально-мнестичним зниженням та хвороба Альцгеймера . (а.с. 10-11) Згідно із Висновком судово-психіатричної експертизи від 09.04.2020 року № 213, проведеної відносно [PERSON] Київським міським центром судово-психіатричної експертизи, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу - «Деменція при хворобі Альцгеймера з пізнім початком», за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; [PERSON] потребує постійної опіки. (а.с. 26-27) У своєму поданні від 28.05.2020 № 103/3807/49/3 Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її матір`ю [PERSON] в разі визнання її рішенням суду недієздатною особою . Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2, ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України). Перелік фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, міститься у ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, визнання особи недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ч. 3 ст. 296 Цивільного процесуального кодексу України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 213 від 09.04.2020, суд приходить висновку, що вимоги заявника про визнання особи недієздатною повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Дана норма кореспондується з нормами цивільного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Зміст та синтаксична конструкція зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання можуть вирішуватися в одному провадженні. Згідно із ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За приписами ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Крім цього, п. 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999, унормовано, що опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ч. 1 ст. 62 Цивільного кодексу України). Враховуючи викладене, з метою захисту прав та законних інтересів недієздатної [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про можливість встановлення над нею опіки. Стаття 300 Цивільного кодексу України передбачає встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналізуючи письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що підстав для заперечення вказаних висновків судово-психіатричної експертизи немає. Висновок судової експертизи узгоджується з матеріалами справи. За таких обставин, є підстави визнати [PERSON] , [INFO] , уродженку: м. Луганська, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , - недієздатною. При призначенні опікуна, суд враховує подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.05.2020 № 103/3807/49/3 і вважає за доцільне призначити опікуном над недієздатною [PERSON] її доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом зі своєю психічно хворою матір`ю, піклується та здійснює за нею догляд, за станом свого здоров`я може бути опікуном, за місцем проживання характеризується позитивно. З огляду на викладене за наслідком судового розгляду суд прийшов висновку, що заява про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна є обґрунтованою, з урахуванням пояснень заявника [PERSON] , викладених в заяві, які знайшли своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами, що визнаються судом належними, допустимими та достовірними, у своїй сукупності дають змогу суду дійти висновку про наявність психічного захворювання у [PERSON] , внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. При розгляді цієї справи судом дотримано справедливий баланс між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому, відсутні свавільні дії та втручання державних органів, на чому наголошено Європейським судом з прав людини у рішенні «Лазоріва проти України» від 17.04.2018. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч. 6 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд визначає строк дії даного рішення у два роки. За правилом ч. 7 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України в разі необхідності продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною опікун має право подати до суду відповідне клопотання не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного судовим рішенням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи (ч. 8 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України). Порядок та підстави скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності особи врегульовано у ч. 4 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно із ч. 3 ст. 299 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст. 39, 40, 58, 60, 62 Цивільного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 263- 268, 354, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved