Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона [PERSON] (російською мовою [PERSON]) народилася [INFO] в селі Жалянка Тучинського району Рівненської області. 26 квітня 1976 року вона поступила на роботу в Яружське сільпо Вінницької області, в якому працювала до 28 червня 1978 року та де на її ім'я була виписана трудова книжка серії [NUMBER] від 20 січня 1977 року, в якій російською мовою було невірно зазначено її по батькові «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», при цьому ні вона, ні працівники відділу кадрів не звернули уваги на невірність написання її по батькові. В зв'язку з необхідністю оформлення пенсії вона звернулася до управління Пенсійного фонду України у Солонянському районі Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії, де їй було роз'яснено про наявність розбіжностей у написанні російською мовою її по батькові в трудовій книжці як «[PERSON]» та у її паспорті громадянина Україна, де зазначено як «[PERSON]», а також роз'яснено право на звернення з заявою до суду про встановлення факту належності їй зазначеної трудової книжки. Оскільки в іншому порядку встановити даний факт вона можливості позбавлена, так як підприємство, яке здійснювало записи в трудову книжку, відсутнє, то змушена звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту - факту належності їй виданої 20 січня 1977 року трудової книжки серії [NUMBER] на ім'я «[PERSON]», від встановлення якого залежить її право на призначення пенсії. Заявник [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с.23) у судове засідання 10 жовтня 2014 року не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, в зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу у її відсутність, оскільки її інтереси в судовому засіданні представляє її представник [PERSON] згідно договору на представництво інтересів від 09 серпня 2014 року (а.с.13-14). У судовому засіданні 01 вересня 2014 року заявник [PERSON] заяву про встановлення юридичного факту підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити та встановити факт належності їй виданої 20 січня 1977 року трудової книжки серії [NUMBER] на зазначене російською мовою ім'я «[PERSON]», так як від встановлення цього факту залежить її право на призначення пенсії, оскільки при заповнені трудової книжки та зазначені російською мовою її прізвища, ім'я та по-батькові в трудовій книжці було допущено помилку та замість правильного «[PERSON]» як зазначено у виданому їй паспорті, зазначено невірно - «[PERSON]», що позбавляє її можливості подати до пенсійного фонду документи на оформлення пенсії, так як всі записи про стаж її роботи здійснені у даній трудовій книжці, а в іншому порядку даний юридичний факт вона встановити не може, оскільки Яружського сільпо Вінницької області, працівницею якого видано трудову книжку, вже не існує, тому змушена звернутися до суду. Представник заявника - [PERSON] в судовому засіданні 01 вересня та 10 жовтня 2014 року заяву підтримала, прохала її задовольнити та встановити факт належності заявниці [PERSON] трудової книжки, виданої 20 січня 1977 року Яружським сільпо Вінницької області російською мовою на ім'я «[PERSON]», оскільки від цього залежить право заявника на призначення пенсії за віком. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.18,19), у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд даної справи у відсутність їх представника (а.с.25), в зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи. Свідок [PERSON] показала суду, що знає заявника [PERSON], з якою підтримує дружні стосунки до даного часу, з 1980 року, коли стала працювати в магазині №37 «Універсам» Амур-Нижньодніпровського харчо торгу м. Дніпропетровськ, де працювала і [PERSON] помічником завідуючого відділом. В даному магазині, який в послідуючому змінював свою назву, пропрацювали разом 12 років, про що є відповідні записи в належній їй трудовій книжці, в тому числі і [PERSON] працювала десь до 1992-1993 років, в зв'язку з чим їй достовірно відомо, що російською мовою прізвище, ім'я та по батькові заявниці є «[PERSON]». Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, свідка, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно зі ст.256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові якої, не збігаються з прізвищем, ім`ям та по батькові, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті, якщо від встановлення цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно виданого 24 лютого 2000 року Бабушкінським РВ ДМУМВС України в Дніпропетровській області паспорта громадянина України прізвище, ім'я та по-батькові заявниці українською мовою зазначено як [PERSON], а російською мовою - як «[PERSON]», яка народилася [INFO] в с. Жалянка Тучинського району Рівненської області (а.с.4), а відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-У1 від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. В той же час, у виданому Тучинським РАЦС Ровенської області заявниці, яка мала дошлюбне прізвище [PERSON], 02 січня 1959 року свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с.6); виданому 14 травня 1978 року Суботівською сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області свідоцтві про одруження серії [NUMBER] області (а.с.7), згідно якого заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], по-батькові заявниці записано російською мовою як «[PERSON]», а у виданому Бабушкінським відділом РАЦС м. Дніпропетровська 24 квітня 1980 року свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], матір'ю якого є заявниця, по-батькові його матері зазначено як «[PERSON]» (а.с.8), що співпадає з написанням по-батькові у виданому 23 травня 1979 року дипломі [NUMBER] про закінчення Вінницького кооперативного технікуму (а.с.9), в якому українською мовою прізвище ім'я та по батькові заявниці зазначено як [PERSON], що співпадає з записами в паспорті на її ім'я (а.с.4). У виданій 20 січня 1977 року Ярузьким сільпо Могилів-Подільського району Вінницької області трудовій книжці [NUMBER] (а.с.10-11) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій вона видана, зазначено російською мовою як «[PERSON], [INFO]», що не співпадає в частині зазначення даних по батькові з зазначенням прізвища в паспорті громадянина Україна (а.с.4), який є основним документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. В той же час, всі інші дані в частині зазначення прізвища, імені, дати народження співпадають між собою (а.с.4,10), а свідок [PERSON] підтвердила факт роботи заявниці разом з нею в період з 1980 року в магазині №37 Амур-Нижньодніпровського харчоторгу (продторгу), про що є відповідні записи №7-13 як в трудовій книжці на ім'я «[PERSON]» (а.с.10-11), так і в трудовій книжці свідка [PERSON] (а.с.30-33), яка була надана суду свідком для огляду в судовому засіданні. Заявник звернулася до управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області щодо призначення пенсії, де їй було повідомлено про наявність розбіжностей в написанні її по-батькові в документі, що підтверджує трудовий стаж - трудовій книжці, які не збігаються з зазначенням її по-батькові за паспортом. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо в зв'язку з відсутністю господарства, де було видано трудову книжку, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що видана 20 січня 1977 року Ярузьким сільпо Могилів-Подільського району Вінницької області трудова книжка [NUMBER] на ім'я російської мовою «[PERSON], [INFO]», належать саме заявнику [PERSON] (російською мовою - [PERSON]), що народилася [INFO] в с.Жалянка Тучинського району Рівненської області.

Outcome: approved