Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту смерті 17 березня 2016 року її матері [PERSON], на тимчасово окупованій території міста Донецька. [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявилася. При цьому, в матеріалах справи мається заява останньої про розгляд справи за її відсутності. Жовтневе відділення Державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, належним чином повідомлене про час та місце судового розгляду, у судове засідання свого повноважного представника не направило. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] являється матірю заявника по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. Заявник [PERSON] у своїй заяві вказує на те, що її матір [PERSON] померла 17 березня 2016 року в стаціонарі Центральної міської клінічної лікарні №9 міста Донецька, на підтвердження чого надала так називаєме «лікарське свідоцтво про смерть №56 від 18 березня 2016 року». Натомість, листом Жовтневого відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27 серпня 2016 року №529/15.2-06-116, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки так називаєме «лікарське свідоцтво про смерть №56 від 18 березня 2016 року» не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024, а тому не може вважатися документом, що засвідчує смерть особи. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Судом встановлено, що [PERSON] померла 17 березня 2016 року в місті Донецьк. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті матері документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, суд вважає за можливе задовольнити її заяву.

Outcome: approved