Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Заявник звернувся в суд з вказаною заявою. В заяві посилається на те, що 14 жовтня 2011 року він уклав шлюб з [PERSON] Від попереднього шлюбу його дружина має доньку [PERSON], [INFO]. На даний час, з моменту одруження, він і його дружина проживають разом однією сім'єю, ведуть спільне господарство, разом з ними проживає і її донька [PERSON]. 19.10.2011 року рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська [PERSON], був позбавлений батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO]. У зв'язку з цим заявник має бажання усиновити [PERSON] Просить суд оголосити його усиновлювачем неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], уродженки м. Дніпро та визнати її батьком. Змінити по батькові неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] з «[PERSON]» на «[INFO]», та внести відповідні зміни до актового запису у Книзі реєстрації народжень № 903 від 17 серпня 2004 року про народження [PERSON], [INFO]. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити його заяву. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Представники органу опіки та піклування Шевченківської районної ради у м.Дніпрі в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив суд ухвалити рішення на підставі наданих доказів, пояснень та у відповідності до вимог чинного законодавства України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно дост.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.5 ч.2ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В судовому засіданні встановлено, що 14.10.2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 14.10.2011 року. [PERSON] є матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.04.2012 року. Біологічний батько дитини, [PERSON], 19.10.2011 року рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, був позбавлений батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Мати [PERSON] дала згоду на усиновлення дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], що підтверджується заявою, посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П., зареєстровано в реєстрі за №1058 від 17.09.2018 року. [PERSON] на території України до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується довідкою №18194325760700663837 від 18.07.2018 року. Відповідно до висновку Шевченкіської районної у місті Дніпрі ради від 01.10.2018 року №13/15-218, усиновлення [PERSON], [INFO] гр. України [PERSON] буде доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного головним спеціалістом управління служби у справах дітей, для дитини в квартирі [ADDRESS] створені умови для розвитку і відпочинку. Згідно висновку про стан здоров'я, наданого КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4», довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, [PERSON] здоров та під наглядом, лікаря-психіатра не знаходиться, а також за даними лабораторного обстеження на діагностування ВІЛ, РМП (сифіліс), НСV (гепатит С), НВsAg (гепатит В), надано остаточний висновок про те, що заявник здоровий. Заявник працює в КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» на посаді лікаря-патологоанатома. За місцем роботи заявник характеризується позитивно. Відповідно до ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п'ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім'єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім'єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв'язку з усиновленням втрачають правовий зв'язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Відповідно до ч.1,2 ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України( 2341-14 ), або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров'я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до ст. 213 СК України, за наявності кількох осіб, які виявили бажання усиновити одну і ту ж дитину, переважне право на її усиновлення має громадянин України: 1) в сім'ї якого виховується дитина; 2) який є чоловіком матері, дружиною батька дитини, яка усиновлюється; 3) який всиновлює кількох дітей, які є братами, сестрами; 4) який є родичем дитини. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, переважне право на усиновлення дитини має подружжя. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є дієздатною особою, старшою за дитину більш ніж на 15 років, неповнолітня [PERSON] має матір, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із заявником. Судом не встановлено підстав, які перешкоджають усиновленню [PERSON] гр. [PERSON], оскільки останній, не обмежений у дієздатності, не визнаний недієздатним, не був усиновлювачем (опікуном, піклувальником, прийомним батьком, батьком-вихователем) іншої дитини, щодо якого усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини, не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має постійне місце проживання та постійний заробіток (дохід), не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, є громадянином України, не був засуджений та у розшуку не перебуває, за станом здоров'я не потребує постійного стороннього догляду, перебуває у шлюбі з матір'ю [PERSON], згідно висновку Шевченкіської районної у місті Дніпрі ради від 01.10.2018 року, усиновлення [PERSON], [INFO], громадянином України [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Інших осіб, які виявили бажання усиновити дитину не встановлено, окрім того, остання виховується в сім'ї заявника та [PERSON] Відповідно до ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір'ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON], та вважає його заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved