Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Заявник [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій вказала, що 25.04.2018 року померла її мати [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке не є документом державного зразка. Після смерті останньої, заявник звернулася до [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо реєстрації смерті матері, однак, їй було відмовлено та запропоновано звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті особи, яке для заявника має юридичне значення, оскільки надає їй можливість оформити належним чином смерть матері. Просить встановити той факт, що громадянка України [PERSON], [INFO], місце народження село Орехове Валуйського району Бєлгородської області померла 25.04.2018 року в м.Дебальцеве Донецької області. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним в заяві. В судове засідання представник зацікавленої особи [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду лист, в якому не заперечує проти заявлених вимог та просить розглянути справу у його відсутність відповідно до діючого законодавства, суд, заслухавши думку заявника, яка не заперечувала проти розгляду справи у його відсутність, вважає можливим розглянути справу у відсутність зацікавленої особи. В судове засідання представник зацікавленої особи Бахмутсько-Лиманського об,єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, суд, заслухавши думку заявника, яка не заперечувала проти розгляду справи у його відсутність, вважає можливим розглянути справу у відсутність зацікавленої особи. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON] серія ВЕ № 370835, виданого Дебальцевським МВ УМВС України в Донецькій області, 30 листопада 2001 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.5), згідно з довідкою УПСЗН [PERSON] міської ради № [NUMBER] від 06.04.2018р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON], [INFO], взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: м. Бахмут, Донецька область, вул. Садова, 144 (а.с.4). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії ВЕ № 109113, виданого 29.08.2001р. Днбальцнвським МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народилася 14.05.1928 р., місце народження с. Орехове Валуйського району Бєлгородської області (а.с.5). Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 19.10.2018р., відділом було розглянуто документи, які подані для державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла 25.04.2018р., а саме, свідоцтво про смерть серії ДНР № 099215 від 25.04.2018р., виданого в м. Дебальцеве Донецької області, між тим, оскільки, форма зазначеного свідоцтва про смерть, не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров,я України від 08.08.2006р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024, заявнику було відмовлено в державній реєстрації смерті особи (а.с.9). Факт смерті [PERSON], [INFO], який настав 25.04.2018р., підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про причини смерті, договором-замовленням щодо поховання (а.с.7,8). Таким чином, наявність таких доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті особи на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки отримання будь-яких інших доказів через не роботу відділень УДППЗ «Укрпошта» на вказаній території та інших державних органів робить неможливим отримання офіційної інформації про смерть особи. В той же час, суд не приймає як належний доказ свідоцтво про смерть серії ДНР № 099215 від 25.04.2018р., яке видане Дебальцевським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР, оскільки орган, який видав вказаний документ, у відповідності до чинного законодавства України не зареєстрований, а тому документи, видані таким органом, є нікчемними, тобто не породжують жодних юридичних наслідків для органів державної влади та інших юридичних та фізичних осіб, які знаходяться на контрольованій Україною території. \~\~Відповідно до ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. \~\~\~\~\~\~\~Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. \~ \~ Відповідно до п.8 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.\~18\~ЦПК України \~судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст. 317 ч.1 ЦПК України заява про\~встановлення факту\~смерті особи\~на тимчасово\~окупованій території\~України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~може бути\~подана родичами\~померлого або\~їхніми представниками\~до суду\~за межами\~такої території\~України.\~Справи про\~встановлення факту\~народження або\~смерті особи\~на тимчасово\~окупованій території\~України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~розглядаються невідкладно\~з моменту\~надходження відповідної\~заяви до\~суду. Ухвалене\~судом рішення\~у справах\~про встановлення\~факту народження\~або смерті\~особи на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~підлягає негайному\~виконанню. Рішення\~у справах\~про встановлення\~факту народження\~або смерті\~особи на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~може бути\~оскаржено в\~загальному порядку,\~встановленому цим\~Кодексом.\~Оскарження рішення\~не зупиняє\~його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Оскільки, м. Дебальцеве Донецької області, відноситься до районів проведення ООС, тому суд вважає поважною причину неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті особи за місцем проживання та вважає за необхідне встановити зазначений факт з метою забезпечення реалізації прав заявника.

Outcome: approved