Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Заявник ГУ ДФС у Хмельницькій області звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просив розкрити банківську таємницю щодо фізичної особи-підприємця [PERSON] , яка перебуває у володінні АТ КБ «Приватбанк», а саме щодо обсягу та обігу коштів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року на рахунках № [NUMBER] , № 26051570044005 (українська гривня) із зазначенням контрагентів, з якими проводились господарські операції та призначенням платежів фізичної особи-підприємця [PERSON] (код [NUMBER] ). Подану заяву мотивує тим, що з метою виконання функцій, передбачених\~Податковим кодексом України, зокрема щодо дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи в Головному Управлінні ДФС у Хмельницькій області виникла необхідність в отриманні інформації щодо розрахункових рахунків ФОП [PERSON] .. Потреба в зазначеній інформації, обумовлюється тим, що в ході прийнятих заходів з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки, на підставі наказу 30.07.2019 № 1709 прийнято рішення про проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП [PERSON] (РНОКПП 14360570, Хмельницька область, м. Дунаївці, вул. Гонти, буд. 16, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2018 р. тривалістю 10 робочих днів - з 28.08.2019 р. На підставі викладеного заявник звернувся із зазначеною заявою до суду. В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на обліку в ДПІ ГУ ДФС у Хмельницької області перебуває фізична особа - підприємець [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На підставі наказу 30.07.2019 № 1709 прийнято рішення про проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП [PERSON] (РНОКПП 14360570, Хмельницька область, м. Дунаївці, вул. Гонти, буд. 16, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2018 р. тривалістю 10 робочих днів - з 28.08.2019 р.. Згідно листа № 245/22-01-21-12 від 27.05.2019 року оперативного управління ГУ ДФС у Хмельницькій області, [PERSON] за своєю податковою адресою: [ADDRESS] на даний час фактично не проживає. У зв`язку з вищенаведеним, 13.05.2019 року за № 0126/22-01-13-03/2445809735 складено акт неможливості проведення документальної планової перевірки [PERSON] з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року. Згідно наданого усного пояснення платника частина документів знаходиться в м. Дунаївці, частина в с. Куровечки, а через поганий стан здоров`я (відновлення після перенесених інсультів) бути присутнім, надавати документи та пояснення до перевірки, він не може. В результаті, для проведення перевірки платником в порушення вимог п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16, п.79.1 ст. 79 Податкового кодексу України так і не було надано жодного документу, про що складено акт про ненадання документів для проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП [PERSON] № 0001/22-01-33-03/2445809735 від 03.09.2019 року та №0010/22-01-33-03/2445809735 від 17.09.2019 року. Згідно інформаційних даних АІС «Податковий блок» ФОП [PERSON] для проведення розрахунків використовував наступні банківські рахунки: ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 315405, р/р № [NUMBER] , № 26051570044005. Відповідно до п. 11 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Згідно з ч. 1\~ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», до завдань органів державної податкової служби відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов`язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством. Статтею 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до ч. 1 якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: на письмову вимогу суду або за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону). З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Зазначені обмеження, у тому числі викладені в ч. 4 ст. 62 Закону, не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду. Такий висновок узгоджується з п. 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженої\~постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267\~та\~главою 12 ЦПК України, що містить вимоги до захисту, зберігання,\~\~використання\~\~та розкриття інформації, яка містить банківську таємницю (п. 5 ч. 1 ст.\~348, п. 4 ч. 1 ст.\~350 ЦПК України). Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.12 постанови від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», згідно зі\~статтею 19 Конституції України\~органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Так, звертаючись до суду із заявою, Головне управління ДФС у Хмельницькій області зазначило особу, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю - ФОП [PERSON] , найменування й місцезнаходження банку, що обслуговує цю юридичну особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; обґрунтувала необхідність та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, а також зазначила обсяги (межі розкриття) інформації, що містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання. Відповідно до п.п.\~20.1.5\~п.\~20.1\~ст.\~20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому\~Законом України «Про банки і банківську діяльність»\~та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання. Відсутність у справі рішення (наказу) керівника відповідного органу державної податкової служби про проведення документальної планової або позапланової, виїзної або невиїзної перевірки платника податку не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви (за винятком випадків, коли за обставинами справи це є необхідним і є підставою заяви), оскільки ці документи, як докази у справі, оцінюються судом за правилами\~ст. 89 ЦПК України\~поряд з іншими наданими суду доказами. Необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати передбачених\~Податковим кодексом України\~податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною\~главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці (п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30 вересня 2011 року). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved