Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту постійного проживання її батька, [PERSON] , померлого [INFO] на території України у певний час та уточнивши заявлені вимоги, просить встановити факт, що [PERSON] , померлий [INFO] , який є рідним дідом [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на території України до 24.08.1991 року, а саме з 05.06.1989 року до моменту його смерті, [INFO] . Встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для вирішення питання про набуття громадянства України за територіальним походженням її сином, [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона та її син вже тривалий час проживають на території України, мають посвідки на постійне проживання. Син заявника, [PERSON] , який закінчує навчання у вищому навчальному закладі 30.06.2019 року, має намір набути громадянство України. Проте, при зверненні до Малиновського районного відділу ДМС України в Одеській області з вказаного приводу, заявнику було відмовлено та надано письмове роз`яснення №5114/1-406 від 24.05.2019 року щодо здійснення процедури набуття громадянства, складовою частиною якої є звернення до суду з відповідною заявою. Представник заявника, адвокат Коровіна Л.О. надала заяву про розгляд заяви за її відсутності, у якій заявлені уточнені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи ГУ ДМС України в Одеській області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, надав суду «відзив», який суд розглянув як письмові заперечення проти заяви про встановлення факту. Так, представник заінтересованої особи вважає, що питання щодо встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року має розглядатись виключно в позовному провадженні, заявник не звертався у встановленому законом порядку з заявою про набуття громадянства України тому встановлення факту є передчасним. Також зазначено, що заявник має можливість бути прийнятим до громадянства України з інших підстав (ст. 9 ЗУ «Про громадянство України»). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянка Республіки Молдови (паспорт [NUMBER] від 04.06.2010 року), згідно Посвідки на постійне проживання №334474 від 03.01.2012 року, мешкає на території України в м. Одесі та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із заявником за вказаною адресою зареєстрований її син, [PERSON] , [INFO] , громадянин Республіки Молдови (паспорт [NUMBER] від 21.04.2016року), згідно Посвідки на постійне проживання ІН№ [NUMBER] від 24.10.2018 року. Відповідно до Свідоцтва про народження від 08.06.2001 року, актовий запис № 498, виданого відділом РАЦС м. Тирасполь (Республіка Молдова), батьками [PERSON] вказано: [PERSON] та [PERSON] . Згідно Виписки з актового запису про шлюб, виданої Тираспольським міським відділом РАГС, 25.05.1986 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , актовий запис № 21 та здобула післяшлюбне прізвище « [PERSON] ». Шлюб було розірвано 10.08.1998 року на підставі рішення суду м. Тирасполь (Республіка Молдова) від 28.07.1998 року та проведено актовий запис про розірвання шлюбу за № 619 від 10.08.1998 року. Після розірвання шлюбу заявник залишила прізвище « [PERSON] ». Також підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 10.09.1999 року, актовий запис № 767, виданим Тираспольським міським відділом РАГС, відповідно до якого [PERSON] у шлюбі з [PERSON] здобула прізвище « [PERSON] ». Таким чином, заявник, [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] . Згідно відповіді Державного закладу «Спеціалізований санаторій (спеціальний) «Приморський» Міністерства охорони здоров`я України № 01/1-24-58 від 25.04.2019 року, отриманої Малиновським райсудом м. Одеси 11.05.2019 року за вхід. №21852 на підставі ухвали суду про витребування доказів від 15.04.2019 року, [PERSON] з 05.06.1989 року був прийнятий на посаду лікаря-фтизіатра (наказ №41 від 05.06.1989року) та 15.10.1992 року був виключений зі штату санаторію у зв`язку зі смертю (наказ №94 від 26.10.1992 року). Відповідно до Свідоцтва про смерть від 25.10.1992 року, актовий запис № 37, зроблений Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області (виданого повторно 16.10.2008 року відділом РАЦС по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області), [PERSON] помер [INFO] у селі Курортному, Білгород-Дністровського району, Одеської області у віці 70 років. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України». Для встановлення факту належності до громадянства України залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. У зазначених справах як заінтересовані особи повинні брати участь відповідні органи служб громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. Слід мати на увазі, що питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до положень статей 293 та 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вважає, що прийняття рішення про встановлення факту постійного проживання батька заявника, [PERSON] на території України не створює будь-яких самостійних юридичних наслідків, які б призвели до безпосереднього набуття сином заявника громадянства України. Встановлення вказаного факту є лише одним з чинників, потрібних для отримання [PERSON] громадянства України. Відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 та у відповідності до норм Закону України «Про громадянство України» вказане рішення разом з іншими документами є підставою для отримання [PERSON] громадянства України. Враховуючи, що встановити факт постійного проживання батька заявника на території України, у період з 05.06.1989 року по день смерті, яка настала [INFO] , позасудовим шляхом неможливо, а даний факт для заявника має юридичне значення і необхідний для набуття громадянства України за територіальним походженням її сином, суд вважає необхідним встановити даний факт своїм рішенням. Положенням ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Outcome: approved