Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] з 01.07.2003 року по [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що [PERSON], яка є його матір'ю, померла [INFO] року. Його батько [PERSON] помер ще раніше, [INFO] року. Після смерті матері залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті матері є він та його рідний брат [PERSON]. З 2003 року і до моменту смерті матері він проживав разом з нею за вищезазначеною адресою домоволодіння, вони жили однією сім'єю, мали спільний бюджет та спільний побут, піклувалися один про одного. Однак нотаріусом йому було роз'яснено, що у зв'язку з тим, що він зареєстрований за іншою адресою, оформити спадщину він не може без встановлення факту проживання однією сім'єю. Просить суд встановити факт його проживання однією сім'єю з матір'ю у період з 01.07.2003 року по [INFO] року. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свої вимоги, обґрунтувавши їх відомостями, викладеними в заяві. Додатково пояснив, що фактично проживати з матір'ю він почав з 01.07.2003 року, у зв'язку з чим уточнює свої вимоги та просить встановити факт постійного проживання саме з цієї дати. Вони вели спільне господарство, його заробіток та пенсія матері були складовими спільного бюджету, з якого вони купували продукти харчування, сплачували комунальні та інші послуги, провели до будинку газ. Мати хворіла, а він доглядав її. [INFO] року мати померла, вони з братом організовували її поховання. Він прописаний в м. Мирнограді, але фактично всі ці роки мешкав з матір'ю, оскільки після смерті батька вона не могла жити сама. Просив суд задовольнити його вимоги повністю. Представник заявника адвокат Секірін О.В. також підтримав вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявник є його рідним братом, а померла [PERSON] - їх матір'ю. Ще за часів життя батьків між ними виникла сімейна домовленість, що після смерті матері і батька будинок залишиться брату - [PERSON] Він цілком погоджується з цим, оскільки саме брат доглядав мати, жив з нею разом з 2003 року і до моменту її смерті [INFO] року. Крім того, він живе сам, у нього є житло, а брат має родину і будинок стане їм в нагоді. Він повною мірою розуміє своє право на спадщину як спадкоємця першої черги, але не бажає скористатися ним, вважає, що успадкувати батьківський будинок має брат. Дослідивши докази у справі окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON], при цьому обґрунтовує своє рішення наступним. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 9), [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 8). Згідно з довідкою № 3105 від 17.10.2016 року, виданої КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення, [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 2003 року та дотеперішній час мешкає за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з доглядом за матір'ю [PERSON]. За відомостями Димитровської державної нотаріальної контори від 08.11.2016 року, спадкова справа на майно, що залишилося після смерті [PERSON], не відкривалася, заповіти від її імені не посвідчувалися (а.с. 29-35). На підтвердження факту постійного проживання однією сім'єю заявника і [PERSON] на час відкриття спадщини вказують пояснення свідків, опитаних судом під час судового засідання. Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що мешкає неподалік від заявника, їх матері були подругами. Заявник почав жити з матір'ю після смерті батька в 2003 році, оскільки вона не могла жити сама, і до самої її смерті навесні 2016 року мешкав по [ADDRESS] Він опікувався нею, доглядав її, в них були спільний бюджет та побут. [PERSON] за життя постійно казала, як добре син допомагає їй, який він турботливий. Взагалі сімейні відносини між всіма [PERSON] були дуже добрі. Свідок [PERSON] пояснив суду, що також є сусідом [PERSON], мешкає в будинку [ADDRESS]. Заявник мешкав там з дитинства, як і його брат, потім одружився і став мешкати з родиною окремо, а коли в 2003 році помер їх батько, то [PERSON] повернувся до матері і жив з нею до її смерті весною 2016 року. Мати заявника хворіла, не могла жити сама, син доглядав її, вони жили однією сім'єю, зі спільним бюджетом і побутом. Таким чином, вказані заявником обставини знайшли своє підтвердження в ході дослідження судом доказів у справі. Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як вбачається з тексту заяви [PERSON], встановлення вказаного факту необхідно йому для подання документів нотаріусу з метою реалізації права на спадкування. Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення даного факту обумовлене необхідністю вступу заявника у права спадкування. На пiдставi викладеного і

Outcome: approved