Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суд Дніпропетровської області з заявою про оголошення [PERSON], [INFO], уродженку міста Дніпропетровська, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS], - померлою. У судовому засіданні заявниця просила суд визнати [PERSON], [INFO], уродженку міста Дніпропетровська, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS], - померлою. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Так, згідно ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України). Відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2008 року [PERSON], [INFO], уродженку міста Дніпропетровська, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] визнано безвісно відсутньою з 13.05.2006 року. Судом встановлено, що з 13.05.2006 року у Дніпропетровському РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON], [INFO] розшукується як безвісно відсутня. Як пояснила заявник у судовому засіданні, [PERSON], [INFO] є її свекрухою. Раніше зникненням [PERSON] займався її чоловік - [PERSON]. Однак, [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 04 липня 2015 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Визнання [PERSON], [INFO] померлою необхідно для оформлення спадкових прав [PERSON], який є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], який у свою чергу є спадкоємцем [PERSON]. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON], [INFO] судом у точності не може бути встановлено, [PERSON], [INFO] необхідно оголосити померлою з дня набрання цим рішенням суду законної сили. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved