Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Перемильська сільська рада Горохівського району Волинської області. Свою заяву мотивує тим, що 28 вересня 2016 року померла його мама [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке заявник має намір успадкувати, зокрема, земельна ділянка згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №482343 від 25 квітня 2007 року. Заявник є спадкоємцем майна померлої матері за заповітом, однак у вищевказаному державному акті було допущено помилку, так як спадкодавця по батькові помилково зазначили «Ілларіонівна», а в свідоцтві про смерть вона значиться «Іларіонівна». Зазначена помилка є перешкодою в подальшому оформленні спадщини. З огляду на це, просить встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №482343 від 23 квітня 2007 року, який виданий Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області на імя [PERSON], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010708300043 та з присвоєним кадастровим номером 0720885400:01:001:0209, належить [PERSON], яка померла 28 вересня 2016 року. Заявник, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак в поданій до суду письмовій заяві вимоги підтримав повністю, просив задовольнити заяву, а справу слухати у його відсутність. Представник заінтересованої особи Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свідоцтвом про смерть стверджується, що [PERSON] померла 28 вересня 2016 року. З заповіту, складеного [PERSON] 20 червня 2007 року, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №289 видно, що вона належну їй земельну ділянку згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ЯБ №482343 заповіла [PERSON] Паспортом громадянина України серії АС №287839 стверджується, що спадкодавець за життя значилася як «Войтюк Олександра Іларіонівна». Як вбачається з державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №482343 від 23 квітня 2007 року спадкодавець значиться як [PERSON]. Довідкою Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області від 02 листопада 2017 року за №1431 стверджується, що заповіт покійної [PERSON] не змінений і не скасований. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту належності правовстановлюючого документу в контексті положень ст.ст.76-80\~ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, спір щодо спадкового майна відсутній, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved