Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою та мотивує свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 02.11.1993 р. № 1785 на праві спільної приватної власності належить частина квартири [ADDRESS] . 03.09.2004 р. між співвласниками вказаної квартири було укладено Угоду про визначення часток, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. При видачі свідоцтва про право власності на квартиру та в Угоді про визначення часток - було допущено помилку, яка перешкоджає заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру та в Угоді про визначення часток ім`я та по батькові заявника записано, як « [PERSON] », яке не збігається із записом його ім`я та по батькові в паспорті громадянина України, де його ім`я та по батькові зазначені, як « [PERSON] ». Зазначена помилка в правовстановлюючому документі не дає заявнику можливості в повній мірі розпоряджатися своїм майном. Тому заявник просить встановити факт належності йому, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 09.11.1993 р. виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів № 1785 від 02.11.1993 р. та Угоди про визначення часток посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. від 03.09.2004 р. (яка є невід`ємною частиною свідоцтва про право власності на житло) виданого на ім`я [PERSON] . [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа, Виконавчий комітет Сумської міської ради, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомила, відзив чи заперечення проти заяви не надала. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 02.11.1993 р. № 1785 на праві спільної приватної власності належить частина квартири [ADDRESS] . 03.09.2004 р. між співвласниками вказаної квартири було укладено Угоду про визначення часток, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. При видачі свідоцтва про право власності на квартиру та в Угоді про визначення часток - було допущено помилку, яка перешкоджає заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру та в Угоді про визначення часток ім`я та по батькові заявника записано, як « [PERSON] », яке не збігається із записом його ім`я та по батькові в паспорті громадянина України, де його ім`я та по батькові зазначені, як « [PERSON] ». Зазначена помилка в правовстановлюючому документі не дає заявнику можливості в повній мірі розпоряджатися своїм майном. Факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло та Угоди про визначення часток підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Виходячи в викладеного суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved