Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою вказавши, що на підставі договору міни від 17.02.2001 р. є співвласником квартири № 29 в будинку № 29 по бул. Європейський в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Іншими співвласниками квартири є її донька [PERSON] та її онук [PERSON]. Вона та її онук проживають в квартирі, однак [PERSON], яка тут зареєстрована, не проживає з ними з 1998 року. Вона покинула свою дитину на неї, не займалася його вихованням та утриманням, зловживала спиртними напоями та не працювала, рішенням суду від 22.12.2005 р., яке було винесено у її відсутність, була позбавлена батьківських прав. З 1998 року та дотепер відповідач не зявлялася та не подавала жодних відомостей про себе, їм не відомо, чи жива вона взагалі, її речей в квартирі немає. Вона, заявник, зверталась до поліції щодо розшуку [PERSON] ще тоді. коли потрібно було вирішити питання щодо долі її сина, однак розшук результатів не дав. Наразі вона не може оформити субсидію через реєстрацію доньки в квартирі, а оскільки заявник пенсіонер, онук ще навчається, це ставить її в дуже скрутне матеріальне становище. Зняти з реєстрації іншим способом вона не може, бо донька являється співвласником квартири, тому просить визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою. Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в заяві, наполягала на їх задоволені в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони є сусідками заявниці з 2001 року. Знають, що заявниця проживає разом із онуком [PERSON], мати [PERSON] вони жодного разу не бачили та де вона знаходиться не знають. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов такого висновку. Як встановлено судом, [PERSON] є донькою [PERSON] та рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2005 року позбавлена батьківських прав у відношенні свого сина [PERSON], [INFO]. Цим же рішенням [PERSON] призначено опікуном над її онуком [PERSON], [INFO] (а.с. 9-10 копія рішення). Згідно договору міни квартир від 17 лютого 2001 року, власниками квартири № 29 в будинку № 29 по бул. Європейський в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5,6 копії договору, реєстраційного посвідчення). [PERSON] згідно даних Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби від 11.07.2018 р. зареєстрована у вказаній квартирі (а.с. 8), однак згідно акту від 17 серпня 2018 року не проживає в ній з 1998 року (а.с.7). Факт непроживання [PERSON] з 2001 року за місцем реєстрації також підтверджено показаннями свідків. Відповідно до частин 1,2 статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Згідно копії довідки Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.05.2018 р. [PERSON] 11.05.2018 р. звернулася до СКП Довгинцівського ВП КВП ГУНП Дніпропетровської області з приводу розшуку своєї доньки [PERSON], [INFO], однак в ході проведення розшукових заходів місцезнаходження останньої не встановлено (а.с.13). Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ч.3 ст. 43 ЦК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з вимогами ст.ст. 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Так, статтею 306 ЦПК України визначено обовязкове зазначення у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно заяви визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідне заявнику для отримання субсидії. Закон (ст. 43 ЦК України) для визнання особи безвісно відсутньою визначає необхідним відсутність відомостей про її місце перебування в місті її постійного проживання. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. На виконання ухвали суду від 21 серпня 2018 року Виконавчий комітетом Довгинцівської районної в місті ради надано останні відомості (подання особисто заяв, звернень, тощо) щодо [PERSON], [INFO], відповідно до яких остання до виконкому із заявами не зверталась. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Враховуючи, що [PERSON], згідно даних рішення суду від 22 грудня 2005 року поїхала з дому у червні 2004 року (а.с. 9-10), що не заперечується заявником, точної дати щодо одержання останніх відомостей відносно неї встановити неможливо, суд вважає за можливе початком безвісної відсутності [PERSON] вважати перше січня наступного року.

Outcome: approved