Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Заявник [PERSON], який є опікуном [PERSON], [INFO], звернувся в інтересах останньої до суду з заявою про визнання [PERSON], громадянина України, [INFO], померлим, посилаючись на те, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 1996 року його батько [PERSON] визнаний безвісно відсутнім. З того часу та на протязі останніх 24 років [PERSON] не з'явився за останнім своїм місцем проживання за адресою: [ADDRESS], де відсутнє належне йому майно. Не подав жодних знаків свого існування своїм близьким, рідним. Встановити його місцезнаходження неможливо. Визнання померлим свого батька [PERSON] заявник [PERSON] обґрунтовує тим, що недієздатна [PERSON], опікуном якої він є та яка є сестрою його батька, не може прийняти спадщину після смерті [INFO] [PERSON], яка є матір'ю його підопічної та його батька, якого він просить визнати померлим. Разом з тим, заявник вказав, що матеріального спору між спадкоємцями не існує. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] підтримала доводи заяви, посилаючись на обставини викладені в ній, а також пояснила, що її довіритель не має відомостей про місце перебування свого батька протягом останніх 24 років, батько за місцем свого проживання у [ADDRESS] так і не з'явився, крім підопічної її довірителя за вказаною адресою також проживали [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер [INFO], які є батьками особи, яку її довіритель просить визнати померлою. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання у [ADDRESS] протягом трьох років підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 1996 року його батько [PERSON] визнаний безвісно відсутнім. Також рішенням встановлено, що з травня 1993 року [PERSON] загубився. Ніяких відомостей про його місцезнаходження не має, з грудня 1993 року [PERSON] офіційно розшукували органи міліції, однак на протязі двох років так і не знайшли. Допитна судом свідок [PERSON] пояснила, що вона є колишньою дружиною [PERSON], якого вона останній раз бачила у травні 1993 року. За її заявою рішенням від 05 лютого 1996 року останнього визнано безвісно відсутнім. З часом вона розлучилась з [PERSON], від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON], який є заявником по справі, вони також не бачили свого батька з моменту коли він загубився. Вона знає що її син [PERSON] є опікуном недієздатної [PERSON], яка є рідною сестрою її колишнього чоловіка [PERSON] З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів добросовісність та правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результатах розгляду справи відсутні, його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим доказам по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Отже, [PERSON], громадянин України, [INFO], має бути оголошений померлим з дня набрання законної сили рішенням суду про це. Разом з тим встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30.01.1997 року [PERSON] визнана недієздатною, а рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20.02.2015 року, [PERSON] призначений її опікуном (а.с. 12-14). Задоволення заяви [PERSON] має його та для його підопічної, опікуном якої він є, юридичне значення, оскільки потрібно для оформлення права на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 4), яка є матір'ю [PERSON] (а.с. 6) та [PERSON](а.с. 7), опікуном якої є заявник. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] померлим. На підставі викладеного.

Outcome: approved