Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 18 березня 1993 року він отримав Державний акт на право постійного користування землею, на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІ скликання Іванівської районної Ради номадних депутатів Іванівського району Одеської області від 11.02.1993 року, відповідно до якого йому надано у постійне користування земельна ділянка площею 29.34 га в межах згідно з планом, розташованої на території Северинівської сільської ради. Однак при видачі даного акту у прізвищі заявника була допущена помилка, а саме замість вірного прізвища «[PERSON]» зазначено невірно «[PERSON]». Внести зміни в досудовому порядку заявник не має можливості, оскільки такий порядок не передбачений законодавством. За таких обставин заявник змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому Державного акту на право постійного користування землею. У судове засідання заявник не з'явився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на заявлених вимогах наполягав. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явилася, проте надала клопотання про слухання справи у її відсутність, проти заявлених вимог не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Суд, приймаючи до уваги заяву заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, якими заявник обґрунтовує свої вимоги вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вона обґрунтована та підтверджується матеріалами справи. Як встановлено судом, 18 березня 1993 року заявник отримав Державний акт на право постійного користування на землю, земельна ділянка площею 29,34 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області який був виданий «[PERSON]», що підтверджується копією Державного акту, долученого до матеріалів справи. Заявником було виявлено, що прізвище у державному акті зазначено невірно «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]», що перешкоджає йому розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства, як члену фермерського господарства «Діда Аркадія». Згідно копії паспорта заявника, статуту СФГ «Діда Аркадія», затвердженого нотаріально, його прізвище записано як «[PERSON]», що підтверджується копією даних документів. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В досудовому порядку виправити зазначену помилку не можливо, оскільки з 01 січня 2013 року державні акти на право постійного користування землею не видаються, органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою, внесення змін до державних актів. Згідно п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У відповідності із ч.2 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право постійного користування землею, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім»ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Для того щоб використовувати земельну ділянку на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, заявнику необхідно у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу - Державного акту на право постійного користування землею. Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення громадянських прав особи. За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким встановити юридичний факт, а саме факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved