Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Заявник вказує на те, що в с. Стара Чортория Любарського району проживає її син [PERSON] , 1967 року народження, який згідно довідки Житомирської обласної психіатричної лікарні визнаний інвалідом І групи з дитинства та потребує стороннього догляду. Наявне у нього захворювання суттєво впливає на його здібності розуміти значення своїх дій і керувати ними, він не взмозі самостійно вести розмову та спілкуватись. Наразі заявниця здійснює догляд за сином, піклується про його стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Саме тому заявниця звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про визнання [PERSON] , недієздатним та призначити її опікуном над недієздатним сином. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Представник опікунської ради Любарської РДА у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. З урахуванням положень ст. 299 ЦПК України, суд вважає недоцільним допитувати у судовому засіданні [PERSON] у зв`язку з його станом здоров`я. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 4, свідоцтво серії [NUMBER] . Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки серії ЖИТ-Р-32, Житомирської обласної психіатричної лікарні від 25 січня 1984 року [PERSON] присвоєну першу групу інвалідності з дитинства безстроково. Потребує стороннього догляду. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 111/2019 Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради від 02 квітня 2019 року, ступінь наявної у [PERSON] розумової відсталості на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до довідки № 672 Старочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області від 25 червня 2018 року до складу сім`ї [PERSON] входить її син [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Своїм поданням № 600/18 від 31.05.2019 року опікунська рада при Любарській районній державній адміністрації, вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , являється інвалідом з дитинства першої групи і потребує постійного стороннього догляду, наявне у нього захворювання суттєво впливає на його здібності розуміти значення своїх дій і керувати ними, він не має спроможності читати, писати та виражати свої думки, не здатний себе обслуговувати та займатися домашніми справами. На даний час заявниця [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , фактично виконує функції опікуна, надає йому постійну допомогу та догляд, забезпечувати реалізацією ним його законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Відтак, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі вказаної норми суд вважає за доцільне визначити строк дії рішення в межах передбачених законом строків.

Outcome: approved