Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області, 14.07.2017 року, із заявою «Про встановлення факту належності правовстановлюючого документу». В обґрунтування заяви заявник зазначив, що [INFO], помер його батько, [PERSON]. Після смерті спадкодавця, залишилось спадкове майно, земельна частка (пай), розміром 4,05 га., згідно державного акту, [NUMBER], виданого 19.03.2001 року. Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, та нотаріусом було відкрито спадкову справу № 15/2015, та надано запит до відділу Держкомзему в Кілійському районі, щодо надання документів, необхідних для оформлення спадщини. При звернення до відділу Держкомзему, були встановлено розбіжності в свідоцтві про смерть спадкодавця, в якому прізвище зазначено як «[PERSON]», а в державному акті на право приватної власності на землю, [NUMBER], прізвище зазначено як «[PERSON]». На підставі чого, заявник просить суд, встановити факт належності [PERSON], державного акту на право приватної власності на землю, [NUMBER], на земельну ділянку площею, 4.05 га., яка знаходиться на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області. Заявник, [PERSON], надав заяву, в якій просив справу розглянути у судовому засіданні за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Заінтересована сторона, Старотроянівська сільська рада в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: З державного акту на право приватної власності на землю, [NUMBER], виданого 19.03.2001 року, на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області, від 13 лютого 2001 року, № 147, вбачається, що «[PERSON]» передано у власність земельну ділянку площею 4,05 гектарів, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1809 /а. с. 6/. Відповідно до свідоцтва про смерть, [NUMBER], виданого 05.03.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON], помер [INFO], актовий запис № 181, /а. с. 5/. Згідно довідки, за вих. № 364, від 04.05.2017 року, виданої Старотроянівською сільською радою Кілійського району Одеської області, встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю, [NUMBER], виданий [PERSON], дійсно видавався Старотроянівською сільською радою, [PERSON], /а. с. 8/. Згідно повідомлення, відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області, за вих. № 161/138-17, від 17.05.2017 року, на звернення, [PERSON], від 28.04.2017 року, встановлено, що ні Конституцією України, ні законами України, не передбачено виправлення помилок в Державних актах на землю, /а. с. 10/. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст.294 Цивільного кодексу фізична особа має право на ім'я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву. Згідно ч.7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved