Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт спільного проживання [PERSON] з чоловіком [PERSON] та ведення ними спільного господарства на день його смерті [INFO] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що вона звернулася до УПФ з заявою про перехід пенсії за віком на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника померлого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням пенсійного фонду № 395 від 20 грудня 2019 року [PERSON] відмовлено у задоволенні її заяви. Ухвалою суду від 29 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Начальник Індустріального відділу обслуговування громадян у м. Харкові (сервісного центру) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подав суду відзив, згідно з яким просив заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду, оскільки право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 року), мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на повному його утриманні та одержували від нього допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. До заяви про призначення пенсії надається пакет документів, перелік яких визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1). В документах, наданих [PERSON] для переходу пенсії, відсутня довідка про склад сім`ї померлого годувальника, і тому рішенням Пенсійного фонду їй було відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Також управління посилалося на те, що в даному випадку з заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю існує спір про право на призначення пенсії, і тому звернулося до суду з клопотанням про залишення заяви без розгляду. Ухвалою суду від 09 квітня 2020 року у задоволення клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про залишення без розгляду заяви [PERSON] про встановлення юридичного факту відмовлено. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду з судовою повісткою, причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Вислухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що 23 грудня 1978 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 13). З моменту укладання шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, мали спільне місце проживання за місцем реєстрації, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. З 26 січня 2004 року [PERSON] вже був пенсіонером, але продовжував працювати слюсарем на ДП «Торезантрацит». [INFO] [PERSON] помер у м. Торез Донецької області. У 2017 році [PERSON] переїхала на постійне місце проживання з м. Торез до м. Харкова, де проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У 2019 році заявниця звернулася до управління Пенсійного фонду з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого чоловіка [PERSON] . Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 395 від 20 грудня 2019 року [PERSON] відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Рішення Управління мотивоване тим, що заявником надана довідка про склад сім`ї померлого годувальника № 391 від 17 квітня 2019 року, яка видана на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, де органи державної влади не функціонують (а.с. 4). Факт постійного проживання [PERSON] з її чоловіком [PERSON] з 1978 року до дня смерті [PERSON] встановлений судом на підставі показів свідків [PERSON] та [PERSON] про постійне спільне проживання [PERSON] з [PERSON] з моменту реєстрації шлюбу і до смерті [PERSON] , та письмових доказів, а саме: -копії свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ), який був зареєстрований 23 грудня 1978 року у Фастівському міському відділі РАГС Київської області (а.с. 13); -копії будинкової книги будинку [ADDRESS] , згідно з якою місце проживання [PERSON] зареєстровано у будинку з 09 вересня 1983 року по день смерті, а [PERSON] з 30 листопада 2005 року; -копії свідоцтва про право власності на житло від 23 лютого 2006 року, виданого відділом приватизації житлового фонду Торезького бюро технічної інвентаризації, згідно з якою квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності по Ѕ частині кожному належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7); -копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 8); -довідки КП «Жилкоммунсервіс» № 391 від 17 квітня 2019 року, згідно з якою [PERSON] проживала сумісно з її чоловіком [PERSON] , вони вели спільне господарство по день його смерті [INFO] . Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. На підставі наведеного, суд, як виняток, приймає в якості доказу надану заявником довідку КП «Жилкоммунсервіс» № 391 від 17 квітня 2019 року, та, у сукупності з іншими письмовими доказами, вважає факт спільного проживання [PERSON] з її чоловіком [PERSON] з 1978 року до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , доведеним.

Outcome: approved