Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу трудової книжки. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 10 серпня 1980 року вона розпочала свою трудову діяльність в колгоспі «ім..Калініна» Солонянського району Дніпропетровської області (в послідуючому ВАТ «Славутич», СТОВ «Примула») на посаді різноробочої, а потім доярки, де працювала до 01 лютого 2003 року , про що є відповідні записи у належній їй трудовій книжці колгоспника серії УКР №1188643, виданій 20 травня 1991 року ВАТ «Славутич» на імя «Мисько Светланы Юрьевны» (російською мовою). Досягнувши пенсійного віку, вона звернувся до Управління Пенсійного фонду в Солонянському районі Дніпропетровської області для призначення пенсії, але їй було відмовлено, оскільки написання її прізвища у трудовій книжці не співпадає з її паспортними даними. Так, згідно паспорта громадянина України її прізвище російською мовою зазначено як «Місько», а українською мовою «Мисько», а в трудовій книжці російською мовою зазначено «Мисько». У звязку з необхідністю оформлення пенсії, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності їй трудової книжки серії УКР №1188643, виданої 20 травня 1991 року на імя «Мисько Светланы Юрьевны», від якого залежить її право на призначення пенсії. Заявник [PERSON], яка про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, а її інтереси в судовому засіданні представляла адвокат [PERSON] О І. , яка діє на підставі договору на представництво інтересів (а.с.35-37). Представник заявниці в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав, які в ній зазначені. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.33), у судове засідання не зявився, надавши суду заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за відсутності їхнього представника (а.с.34). У звязку з цим суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила що знайома з заявницею з 1980 року, коли вона влаштувалася на роботу до колгоспу ім. Калініна, де заявниця вже працювала на посаді різноробочої. Згодом з 1981 року свідок разом з заявницею стали працювати доярками у вказаному колгоспі до 2000-х років. Крім того, свідок пояснила суду, що в 1984 році вона працювала на підміні обліковцем заробітної плати та самостійно складала відомості на отримання заробітної плати, в яких прізвище заявниці завжди українською мовою було записано як «Мисько». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що знайома з заявницею зі школи, оскільки є її однокласницею, а з липня 1983 року разом працювали доярками в колгоспі ім. Калініна до 2000-х років. І свідку відомо про те, що прізвище заявниці завжди було «Мисько». Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст.256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові якої, не збігаються з прізвищем, ім`ям та по батькові, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті, якщо від встановлення цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України прізвище, імя та по-батькові заявника українською мовою зазначено як «Мисько Світлана Юріївна», а російською мовою «Мысько Светлана Юрьевна», яка народилася 24 грудня 1963 року в с.Дорожинка Ольшанського району Кіровоградської області (а.с.6-7), а відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-У1 від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. В свідоцтві про укладання шлюбу серії ІІ-КИ №353718 від 17 квітня 1981, прізвище заявниці російською мовою збігається з її прізвищем, зазначеним російською мовою в її паспорті (а.с.6,10). В той же час, у виданій 20 травня 1991 року трудовій книжці колгоспника УКР №1188643 (а.с.11-14) прізвище, імя та по батькові особи, якій вона видана, зазначено російською мовою як «[PERSON], 24.12.1963 г.р.», що не співпадає з зазначенням прізвища в паспорті заявника як громадянина України (а.с.6-7), який є основним документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. В судовому засіданні судом було встановлено періоди роботи заявниці в колгоспі ім.Калініна, ВАТ «Славутич», «СТОВ «Примула», ТОВ «ЮМ-Комплекс», СТОВ «АгроМайстер», які відповідають даним, що зазначені в трудовій книжці колгоспника № 1188643 (а.с.11-14), що підтверджує факт праці саме заявника у визначені в трудовій книжці періоди та на відповідних підприємствах, а вказані дані також були підтверджені показами свідків. Крім того, судом було досліджено архівні довідки від 13 січня 2014 року №М-70 та М-71, виданих Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» на імя [PERSON] (а.с.21,22). Відомості, які містяться в зазначених документах співпадають з відомостями, зазначеними в трудовій книжці колгоспника № 1188643, що підтверджує факт роботи [PERSON] на відповідних підприємствах у відповідні періоди. Правильність написання прізвища заявниці українською мовою як «Мисько», а російською як «Мысько» підтверджується паспортом громадянина України, свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с.6,10), а факт належності трудової книжки саме заявниці [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які повідомили про час роботи, посаду заявниці в колгоспі ім.Калініна, ВАТ «Славутич», «СТОВ «Примула» Солонянського району Дніпропетровської області, які збігаються з відомостями, зазначеними в трудовій книжці, належність якої їй просить визнати заявниця. Судом було встановлено, що заявниця звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області щодо призначення пенсії, де їй було повідомлено про наявність розбіжностей в написанні її прізвища в документі, що підтверджує трудовий стаж трудовій книжці, які не збігаються з зазначенням її прізвища за паспортом, що є перешкодою для призначення пенсії (а.с.25). При цьому всі інші дані, щодо зазначення її імені, по батькові та року народження в цих документах збігаються. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявниці для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, у звязку з відсутністю господарства, де велися книги обліку нарахованої заробітної плати та трудового стажу і заробітку колгоспників, то вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що видана 20 травня 1991 року відкритим акціонерним товариством «Славутич» трудова книжка колгоспника серії УКР №1188643 на імя «[PERSON], 24.12.1963 г.р.» належить саме заявнику [PERSON], яка народилася 24 грудня 1963 року в с.Дорожинка Ольшанського району Кіровоградської області.

Outcome: approved