Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO], встановити над ним опіку, призначивши опікуном [PERSON] психоневролгічний інтернат. В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги. Суду пояснила, що [PERSON] хворіє, є розумово відсталий, поводить себе як дитина. Інтернат забезпечує його всими умовами для проживання, харчуванням. Його рідний брат також проживає в інтернаті. Для переофрмлення паю потрібно визнати [PERSON] недієздатним. Просить визнати недієздатним [PERSON], встановити над ним опіку. Представник органу опіки та піклування заяву підтримала. Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №339/14 від 28.04.2014 року [PERSON] має захворювання, а саме помірну розумову відсталість зі значними порушеннями поведінки, соціальною та трудовою дезадаптацією, складний тип олігофренічного дефекту (а.с. 5). Витягом з наказу №17 § 2 по [PERSON] психоневрологічному інтернаті від 13.05.2014 року підтверджується, що з 14.05.2014 року [PERSON] зарахований на повне державне забезпечення згідно путівки №38 від 29.04.2014 року (а.с. 7, 8). Згідно довідки [PERSON] псиноневрологічного інтернату [PERSON] в зв'язку з хронічним психічним розладом не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує встановлення над ним опіки (а.с. 6). Витягом із акту огляду МСЕК підтверджується, що 22.10.2002 року [PERSON] безтерміново встановлена друга група інвалідності з дитинства внаслідок захворювання помірною розумовою відсталістю до стадії глибокої дебільності з емоційно-волевим дефектом (а.с. 9). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №59 - [PERSON] в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у форму помірної розумової відсталості з порушенням поведінки, які вимагають догляду. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладання опіки (а.с.56-57). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч.1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст.60, ч.1 ст.63 ЦК України - суд встановлює опіку лише за поданням органу опіки та піклування. В іншому випадку - опікуна призначає орган опіки та піклування. Поданням про встановлення опіки від 05.02.2016 року, порядком денним засіданням опікунської ради, протоколом №6 засідання опікунської ради та рішенням №6 засідання опікунської ради при районній державній адміністрації від 05.02.2016 року підтверджується, що для захисту прав та законних інтересів гр. [PERSON] опікунською радою при Олександрівській районній державній адміністрації вирішено за доцільне надати погодження на призначення над ним опікуном [PERSON] психоневрологічний інтернат при умові визнання його судом недієздатним (а.с. 66, 67, 68-69, 70). [PERSON] проживає в [PERSON] психоневрологічному інтернаті і знаходиться на повному державному утриманні. Судом не встановлено інших осіб, які б мали намір опікуватися [PERSON] А тому, вимога заявника про встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуном [PERSON] психоневрологічний інтернат також підлягає задоволенню. Згідно вимог ч.2 ст.240 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: approved