Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила: встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] з [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, у період 1987 року по 2016 рік. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вони проживали з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1987 року. В зареєстрованому шлюбі ні вона, ні [PERSON] не перебували у той, час коли проживали разом. Коли вони познайомилися він був розлучений, та вона була розлучена і мала сина. Оскільки обидва вже мали негативний досвід шлюбних відносин, вони не поспішали реєструвати їхні відносини, для них головним були гарні відносини засновані на любові та порозумінні і турботі один про одного. Вони прожили з [PERSON] однією родиною без реєстрації шлюбу 29 років. Від попереднього шлюбу у неї народився син - [PERSON], [INFO], якого вона та [PERSON] спільно виховували, спільно відправляли до школи, забезпечували грошовими коштами, одягом, матеріальними цінностями, втрьох їздили на відпочинок. [PERSON] мав середню освіту. Все своє життя пропрацював водієм. Всі зароблені і нею, і ним кошти були у спільному сімейному бюджеті. Жили разом під одним дахом, разом займалися господарством, разом купували все необхідне для дому та для життя, разом готували і харчувалися. Були пов'язані спільним бюджетом та спільним сімейним побутом. Всі побутові речі робили разом, необхідне для дому, продукти, речі побутової необхідності, одяг, автомобіль купували за спільні кошти. Домашнє господарство вели разом. З 1987 року по 2000 рік проживали разом за адресою: [ADDRESS]. У 2000 році вона дану квартиру продала. З 1990 року і до дня смерті [PERSON] вони проживати разом у квартирі, яка належить їй на праві приватної власності, за адресою: [ADDRESS]. Особистий рахунок на належну їй квартиру на праві приватної власності був оформлений на [PERSON], тому квитанції приходили на його рахунок та він їх оплачував, що підтверджується квитанціями. Також, субсидія на оплату комунальних послуг по даній квартирі була оформлена на [PERSON], що підтверджується повідомленням про призначення субсидії. Дані обставини є підтвердженням того, що вони дійсно проживали однією сім'єю без шлюбу весь цей час. За час шлюбу набули майно, а саме: транспортний засіб марки Daewoo, модель Lanos 1.5, рік випуску 2006, колір сірий. Даний транспортний засіб вони придбали у кредит за спільні кошти та користувалися ним разом. [PERSON] користувався автомобілем на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а вона на підставі довіреності від [PERSON] на її ім'я. В 2014 році у [PERSON] виявили рак легень. По цій причині він отримав інвалідність 2 групи загального захворювання довічно. З того часу й до дня його смерті їхнє життя змінилося. Лікування, операції та догляд за [PERSON] здійснювала вона. Операції були дорогі, тому у їхніх спільних друзів вона взяла велику суму коштів в борг й до цього часу повертає їх. [INFO] року [PERSON] помер. З 1987 року по 2016 року вона, [PERSON], та [PERSON] проживали однією сім'єю, хоча і без офіційної реєстрації шлюбу. У період сумісного проживання ми доглядали один за одним, вели сумісне господарство, а саме: спільно оплачували комунальні послуги, купували всі необхідні побутові продукти, одяг, купили разом автомобіль, здійснювали покупки продуктів та готували їжу, прибирали у квартирі тощо, разом проводили відпочинок. Тобто, мали спільний бюджет. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з: транспортного засобу марки Daewoo, модель Lanos 1.5, рік випуску 2006, колір сірий. Оскільки вона, [PERSON], проживала однією сім'єю з [PERSON] не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, то вважаю, що має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги. Встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем необхідно їй для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті [PERSON] вона за власні кошти поховала його згідно з його волею. З метою отримати свідоцтво про право на спадщину вона звернулася до нотаріуса, але той відмовив їй на підставі того, що не було пред'явлення доказів про проживання однією сім'єю. Таким чином, встановлення факту її проживання однією сім'єю зі спадкодавцем з 1987 року до 2016 рік створює можливість спадкування нею, як спадкоємцем 4 черги, належного померлому майна. Встановлення факту проживання однією сім'єю має для неї юридичне значення, для оформлення спадщини. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у заяві, додаткових поясненнях по справі, просила заяву задовольнити. Пояснила суду, що з [PERSON] вона спільного проживала однією сім'єю 29 років. В період, коли вони почали проживати спільно, обидва були розлучені. Спочатку вони проживали у квартирі за адресою: [ADDRESS], яка належала її батькам. В подальшому, вона продала вказану квартиру та з 2000 року вони з чоловіком [PERSON] стали проживати у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Проживали вони з [PERSON] як одна сім'я, працювали та відпочивали разом. Інших спадкоємців на майно після смерті [PERSON] немає, його батьки давно померли. У [PERSON] є син, але вони з ним не спілкувалися близько п'ятнадцяти років, не підтримували сімейних зв'язків. Навіть аліменти на утримання сина перераховувала саме вона, а син проживає в РФ, на похоронах батька присутнім не був. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, з підстав викладених у заяві, просила заяву задовольнити. Пояснила суду, що з 1987 року заявник та [PERSON] проживали однією сім'єю, але шлюб не реєстрували. Попередні їхні шлюбу на той час вже були розірвані. [PERSON] був зареєстрований у квартирі заявника, завжди турбувався про неї та її сина. В 2006 році у [PERSON] виявили рак легенів. Заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ніщенко А.П. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність заінтересованої особи. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Судом встановлено, що за час свого життя [PERSON] заповіту не склав. Відповідно до довідки про поховання померлого громадянина на кладовищі м. Києва, [PERSON] здійснила поховання померлого [PERSON] Згідно довідки № 1108 від 12 жовтня 2016 року, виданої Центром комунального сервісу № 98, [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] з 10 липня 2001 року по [INFO] року. На день смерті і на протязі шести місяців після його смерті, за цією адресою мешкали та були прописані: [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 серпня 1994 року Дніпровською районною Радою народних депутатів, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] 24 березня 2006 року між Акціонерним товариством «Українська автомобільна корпорація» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 278/03, за яким [PERSON] було придбано автомобіль моделі Ланос, марки D4XS556R. Вказаний автомобіль було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 04 березня 2014 року [PERSON] було видано на ім'я [PERSON] довіреність з правом керування належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 25 березня 2006 року, автомобілем марки DAEWOO LANOS 1.5, випуску 2006 року, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 25 березня 2006 року. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, для встановлення факту проживання жінки та чоловіки без шлюбу та визнання їх сім'єю необхідне встановлення фактів їх спільного проживання, ведення ними спільного побуту та наявність взаємних прав та обов'язків даних осіб. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що знайома з заявником з 1970 років, а з [PERSON] - з 1988 року, вона є сусідкою заявника. [PERSON] та [PERSON] проживали спільно в квартирі за адресою: [ADDRESS] з 200 року. До цього вони проживали за іншою адресою. Син [PERSON] проживав також з ними. Проживали вони як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільні речі. Вона бувала у них в гостях. Зазначила, що ніхто з родичів до [PERSON] не приходив. Свідок [PERSON] пояснив суду, що знайомий із заявником з 1959 року, з [PERSON] - з 1987 року. Він є сусідом заявника, знав батьків [PERSON] Заявник та [PERSON] проживали спільно, як сім'я, завжди були разом. Вдома він у них бував не часто. Свідок [PERSON] пояснила суду, що являється подругою заявника, знає її з 1995 року, з [PERSON] вона познайомилася трішки раніше, ніж з [PERSON] Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно за адресою: [ADDRESS], до цього проживали за іншою адресою. Проживали вони як одна сім'я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, їздили разом відпочивати за кордон. Вони дружили, вона часто бувала у них в гостях, на свята. Інших родичів у [PERSON] не було, лікуванням та похованням [PERSON] займалася лише заявник. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується копією квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг та повідомлення про призначення субсидії на житлово-комунальні послуги, сплату коштів за оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] здійснювалося [PERSON], субсидія за даної адресою також призначалася уповноваженій особі [PERSON] Таким чином, з викладених відомостей вбачається, що заявник дійсно в період часу з 2001 року до смерті [PERSON] проживала з останнім спільно однією сім'єю, вела спільне господарства, мала спільний бюджет. Як [PERSON], так і [PERSON] в період їхнього спільного проживання у зареєстрованих шлюбах не перебували, що підтверджується свідоцтвами про розірвання шлюбу. 13 жовтня 2016 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніщенко А.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до листа-відповіді Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніщенко А.П. від 13 жовтня 2016 року, [PERSON] було запропоновано звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, оскільки останньою не було пред'явлено доказів про проживання разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини за однією адресою. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу прав на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В цьому випадку при відкритті спадщини слід довести, що особа проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. За нормою ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 2 статті 256 ЦПК визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень СК України цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, що відбулось 01.01.2004. Таким чином, виходячи із принципу незворотності дії у часі, встановленого ч. 1 ст. 58 Конституції України, на правовідносини, що виникли раніше дія вказаних нормативних актів не поширюється. Таким чином, в період часу з 1988 року по 2004 року на дані правовідносини поширювався принцип дії Кодексу законів про шлюб України, нормами якого чітко визначено необхідність реєстрації шлюбу у державних органах реєстрації актів громадянського стану, при цьому, зазначений нормативний акт не передбачав право встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому вимоги [PERSON] про встановлення факту її спільного проживання з померлим [PERSON] в період часу з 1987 року по 2004 рік не можуть бути встановлені судом. Таким чином, розглядаючи заяву в межах заявлених вимог, враховуючи те, що заявник постійно на протязі 2004 - 2016 років проживала спільно з [PERSON], суд вважає за можливе визнати факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 01 січня 2004 коку по день смерті [PERSON] - [INFO] року З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON], заінтересована особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ніщенко Анастасія Петрівна про встановлення факту проживання однією сім'єю підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial