Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Сахновщинського районного суду Харківської області із заявою, в якій просить суд прийняти заяву до розгляду. Встановити факт смерті [PERSON], який помер 05.01.2017 року в м. Зоринськ Перевальського району Луганської області. Звернути судове рішення до виконання. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] є її чоловіком, що підтверджує відповідне свідоцтво про шлюб. 05.01.2017 року вказана особа померла. Заявниця отримала лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], видане невизнаною державою Луганською Народною Республікою, яке по приїзду до смт Сахновщина Харківської області заінтересованою особою не було прийнято як підстава для видачі свідоцтва про смерть держави Україна та запропоновано заявнику звернутися до суду з метою вирішення вказаного питання по суті. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті. У судове засідання заявник не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі, на задоволенні заявлених нею вимог наполягала. Представник заінтересованої особи Сахновщинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не зявився, надав суду пояснення, в якому просив розглядати справу за відсутністю представника заінтересованої особи, проти заявлених вимог не заперечували. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією її паспорту (а.с. 6), а фактично мешкає за адресою: вул. Садова, 6 смт Сахновщина Харківської області. Територія, де заявник зареєстрована відноситься до територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами). На підставі постанови Верховної ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Зоринськ Перевальського району Луганської області також віднесено до тимчасово окупованих територій України. 05 січня 2017 року у м. Зоринськ Перевальського району Луганської області помер [PERSON], що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №3, виданого 05.01.2017 року поліклінікою м. Зоринськ ДУ «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня» Луганської Народної Республіки, відповідно до якої причиною смерті [PERSON] стало інтоксикація, злоякісне новоутворення лівої нирки (а.с.11), які хоч і не є належними документами у державі Україна, а відповідно і доказом для державних установ України, на думку суду вказують на те, що факт смерті [PERSON] відбувся. Померлий [PERSON] є чоловіком заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії ІІ-ЕД №482886, виданого 24.04.1988 року виконкомом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області, актовий запис №25 (а.с.12). Таким чином, наявність таких доказів, на думку суду, є достатньою підставою як для встановлення факту смерті особи на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, так і для того, що саме заявниця має право на звернення до суду із даною заявою. Відповідно до ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі, щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Згідно зі ст.18 вищевказаного закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих та прав на освіту. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться у тому числі на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи у певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого або якщо встановити дане місце неможливо за місцем поховання такої особи. Відповідно до «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (зі змінами), у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Пунктом 1 глави 5 розділу III вищевказаних правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.5 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці як громадянина України, беручи до уваги, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для державної реєстрації смерті померлого, суд вважає за можливе заяву [PERSON] задовольнити. У справах окремого провадження відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України судові витрати не компенсуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved