Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Заявник звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з вищевказаною заявою. В обґрунтування вказав, що є сином [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Донецьку. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] [PERSON] від 09.12.2016 р., виданим Ленінським відділом записів актів громадського стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та довідкою про причину смерті № 274 від 09.12.2016 р. центру первинної медико-санітарної допомоги №9 м. Донецька . Проте, пред'явивши вказане свідоцтво про смерть до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для державної реєстрації смерті батька [PERSON], заявник отримав відмову з підстав невідповідності зазначеного документу формі, визначеній Наказом Міністерства охорони здоров'я № 545 від 08.08.2006 року. З огляду на викладене, посилаючись на ст. 257-1 ЦПК України, просив суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце смерті: м. Донецьк, дата смерті: [INFO]. Згідно поданої заяви, заявник просив розглянути справу за його відсутності та відсутності його представника. Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів заяви, та підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] Серія [NUMBER] від 22.08.1963 року (а.с.10), [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факт народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Надана заявником [PERSON] довідка про причину смерть [PERSON] від 09.12.2016 р., та свідоцтво про смерть від 09.12.2016 р. підтверджують факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO], у віці 87 років, однак не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органом державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується відмовою Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві у державній реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті є обґрунтованою, та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved