Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності свідоцтва №ЛО 1923 від 13.07.1995р. про право власності на квартиру [ADDRESS] та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАУ №356629 від 19.03.2014р. одній і тій ж особі - заявнику. Заяву мотивує тим, що у 1995 році заявник разом з матір'ю приватизували квартиру [ADDRESS] та їм видано свідоцтво про право власності на квартиру на ім'я [PERSON] та [PERSON] На підставі вищевказаного свідоцтва 13.03.2014р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заявник зареєстрував право власності на належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS], однак його прізвище помилково вказано [PERSON], не зважаючи на те, що у 1998 року Личаківським РВ УМВС України у Львівській області заявнику видано новий паспорт, де прізвище останнього вказано як [PERSON]. Після смерті матері у 2009 році заявник отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за заявником на прізвище [PERSON]. Оскільки на даний час заявник фактично є власником квартири [ADDRESS] та має намір розпорядитися своїм майном, однак позбавлений такої можливості у зв'язку з розбіжностями у написанні його прізвища у свідоцтві про право власності на квартиру та витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а тому просить заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник підтримав заяву повністю, дав пояснення аналогічні вищенаведеним. Представники заінтересованих осіб Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та Винниківської міської ради в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про слухання справи без їх участі, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд задовольняє заяву з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з копією свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], така належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.4) на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності 13.03.2014р. зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. При цьому у графі власник вказано [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER], виданий 17.11.1998, видавник: Личаківський РВ УМВС України у Львівській області, країна громадянства: Україна. Разом з тим, згідно з паспортом громадянина України серія та номер: [NUMBER], виданим 17.11.1998р. Личаківський РВ УМВС України у Львівській області (а.с.7) та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER], такі належать саме [PERSON], а не [PERSON]. Оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що факт належності заявнику свідоцтва №ЛО 1923 від 13.07.1995р. про право власності на квартиру [ADDRESS] та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАУ №356629 від 19.03.2014р. слід вважати встановленим, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved