Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про постановлення додаткового рішення суду, оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 січня 2013 року визнано право власності на одну другу частину квартири за [ADDRESS], однак судом не вирішена вимога позивача про порядок розподілу витрат за кредитним договором. В судовому засіданні представник відповідача заяву підтримав, просить її задоволити. Суду пояснив, що слід вирішити питання про зобов»язання Позивача [PERSON] за кредитним договором, укладеним із [PERSON], оскільки позивач є власником однією другої частини квартири за рішенням суду, яке набрало законної сили. Позивач [PERSON] не заперечувала сплачувати частину витрат за кредитним договором, однак в даний час вона визначену суму за кредитом сплачувати не може. Представник ПАТ «Укргазбанку» заперечує щодо задоволення цієї вимоги. Посилається на те, що із [PERSON] було укладено кредитний договір за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 214 900, 00 грн. на придбання спірної квартири строком до 23.07.2032 року. Строкова заборгованість по кредиту станом на 24 квітня 2014 року становить 174 723,10 грн. Позичальник добросовісно та вчасно здійснює погашення кредиту, і станом на 24 квітня 2014 року прострочених платежів по кредиту та відсотках немає. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором з [PERSON] було укладено договір поруки, яка несе солідарну відповідальність за зобов»язання за кредитним договором, і це не позбавляє її права сплачувати заборгованість за кредитним договором. Банк не має наміру укладати договір із [PERSON] щодо частини кредитних зобов»язщань [PERSON] Суд, вислухавши міркування позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24.01.2014 року визнано за [PERSON] право власності на одну другу частину квартири [ADDRESS]. Позивачем була заявлена вимога про визначення судом у разі необхідності порядку розподілу витрат між нею та відповідачем на погашення залишку кредитних зобов»язань [PERSON] перед ПАТ «Укргазбанк». В судовому засіданні сторони надавали пояснення та судом досліджувались докази шодо можливості проведення розподілу між сторонами часток для погашення заборгованості за кредитним договором №112012/85/22ро від 24 липня 2012 року укладеного між ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] 24 липня 2012 року між ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за №112012/85/22ро за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 214 000, 0 грн. строком до 24.07.2032 року. У той же день на забезпечення виконання вище вказаного кредитного договору між ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, за яким предметом іпотеки є майнові права на нерухомість - квартиру [ADDRESS]. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 24 липня 2012 року між банком та відповідачем було укладено іпотечний договір, за яким в іпотеку передано спірну квартиру та укладений договір поруки із [PERSON] Шлюбні відносини між сторонами припинено у квітні місяці 2013 року. Враховуючи наведене, у результаті отримання в кредит грошових коштів, що були використані на придбання квартири, позивач вважала, що боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а тому просила суд розподілити порівну зобов'язання за цим кредитним договором. Так вважає і відповідач [PERSON] Як роз'яснено п.п. 23, 24 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Статтею 520 ЦК України встановлено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. За змістом ст. 528 ЦК України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи наявні в матеріалах справи заперечення ПАТ «Укргазбанк» щодо внесення змін до кредитного договору від 24 липня 2012 року про розподілення грошових зобов'язань в рівних частинах між [PERSON] та [PERSON], що є його виключним правом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеної позовної вимоги про розподіл грошових зобов'язань та внесення змін до кредитного договору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed