Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та присадибної земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,250 гектарів в межах згідно з планом, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель і земельної ділянки площею 0,220 гектарів для ведення особистого підсобного господарства. На вказане майно, належне батькові, позивач є спадкоємцем за законом та таким, що спадщину фактично прийняв. Батькові, окрім житлового будинку з присадибною земельною ділянкою, належала земельна ділянка розміром 7,3852 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, яку позивач успадкував на підставі заповіту, отримавши у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В частині оформлення у нотаріальному порядку спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та присадибну земельну ділянку існують певні перешкоди, які не можуть бути усунені, окрім як в судовому порядку. Під час огляду нотаріусом правовстановлюючих документів на спадкове майно було виявлено, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок від 24 жовтня 2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області від 25 квітня 2000 року допущена помилка при зазначенні вулиці, на якій розташований житловий будинок, а саме як « [ADDRESS] », замість правильного «[ADDRESS]», аналогічні помилки допущені і у Державних актах на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , у яких зазначено, що земельні ділянки розташовані на території [ADDRESS] . Зазначені помилки перешкоджають заявнику в реалізації його спадкових прав. Заявник у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, на заявлених вимогах наполягав, просив справу слухати у його відсутність. Представник зацікавленої особи також у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом в якості доказів наданих заявницею на підтвердження зазначених нею обставин досліджено матеріали та встановлено наступне. [INFO] року помер батько заявника - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та присадибної земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,250 гектарів в межах згідно з планом, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель і земельної ділянки площею 0,220 гектарів для ведення особистого підсобного господарства. На вказане майно, належне батькові, позивач є спадкоємцем за законом та таким, що спадщину фактично прийняв. Батькові, окрім житлового будинку з присадибною земельною ділянкою, належала земельна ділянка розміром 7,3852 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, яку позивач успадкував на підставі заповіту, отримавши у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В частині оформлення у нотаріальному порядку спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та присадибну земельну ділянку існують певні перешкоди, які не можуть бути усунені, окрім як в судовому порядку. Під час огляду нотаріусом правовстановлюючих документів на спадкове майно було виявлено, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок від 24 жовтня 2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області від 25 квітня 2000 року допущена помилка при зазначенні вулиці, на якій розташований житловий будинок, а саме як « [ADDRESS] », замість правильного «[ADDRESS]», аналогічні помилки допущені і у Державних актах на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , у яких зазначено, що земельні ділянки розташовані на території [ADDRESS] . Заявник звертався до Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області з проханням внести відповідні зміни та виправити помилку допущену у свідоцтві про право власності на житловий будинок. Йому була надана довідка виконкому Коноплянської сільської ради від 22.02.19 №05-09/32 про те, що неможливо внести зміни в свідоцтво на право власності від 25.04.2000 року №11 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та належить гр. [PERSON] , в зв`язку зі смертю власника [INFO] року. Назва [ADDRESS], а не [ADDRESS] на даний час є дійсною. З 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою, внесення змін до державного акту. Отже, виправити помилку в самих державних актах, які були видані раніше, в іншому порядку окрім судового, є також неможливим. У зв`язку з чим заявник вимушений звернутися з даною заявою до суду. Відповідно ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.п. 1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеної у свідоцтві про народження або паспорті. Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення громадянських прав особи. Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. У відповідності із ч.2 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. З 01 січня 2013 року відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (видається свідоцтво про право власності). Той факт, що [PERSON] , померлому [INFO] , на підставі правовстановлюючих документів - свідоцтва про право власності на житловий будинок та Державних актів на право приватної власності на землю, дійсно належить житловий будинок та присадибні земельні ділянки, розташовані в [ADDRESS] заявник підтверджую довідками, виданими виконкомом Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області від 22.02.19 за№ 05-09/30 ; №05-09/31; № 05-09/32. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я , по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити рішення, яким задовольнити заявлені вимоги. На підставі викладеного, та

Outcome: approved