Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з 04.02.1997 року проживає та зареєстрований в [ADDRESS] . Його батьком являється [PERSON] , померлий [INFO] . Заявник проживав у цій квартирі разом із батьком та мачухою, [PERSON] , померлою [INFO] , з якою батько проживав спочатку кілька років у незареєстрованому шлюбі, а потім 06.06.1991 року одружився. На момент смерті [PERSON] його батько, [PERSON] , проживав та був зареєстрований за іншою адресою, а тому спадщину після її смерті проживанням не прийняв, заяву на прийняття спадщини не подавав. Кожному із них на праві приватної спільної сумісної власності належить по 1/2 квартири [ADDRESS] . Після смерті мачухи та батька відкрилася спадщина на цю квартиру. Так як він єдиний спадкоємець після смерті батька, то подав заяву про прийняття спадщини. Зі спадкодавицею [PERSON] на момент її смерті він проживав майже 22 роки однією сім`єю. Вони спільно проживали в належній мачусі та батьку двокімнатній квартирі, мали спільний бюджет, разом вели господарство, мали спільні витрати. За рахунок спільних коштів здійснювали утримання та ремонт квартири, у якій проживали. Своїх дітей вона не мала. Він оплачував її лікування, здійснив її поховання.Встановлення факту проживання однією сім`єю заявнику необхідно для отримання спадщини після смерті [PERSON] . Просив встановити факт постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] по день її смерті. Ухвалою від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання на 17.09.2021 року. Представник заявника адвокат Зайцев К.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, що зазначені в заяві. Представник заінтересованої особи Новотроїцької селищної ради Херсонської області Карецький А.Г. до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи, вирішення справи покладає на розсуд суду. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] з 1997 року проживав однією сім`єю зі своїм батьком та його дружиною [PERSON] по день її смерті, разом вели господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільні витрати, займались утримання та ремонтом квартири, у якій проживали. Суд всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.12.2020 року Новотроїцьким районним відділом ДРАЦС південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , помер [INFO] /а.п. 4/. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] від 15.05.1973 року серії [NUMBER] , його батьком є [PERSON] /а.п. 3/. З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 08.06.2021 року №00031107728 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.06.1991 року, актовий запис №51, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новотроїцького РУЮ Херсонської області /а.п. 9/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.07.2019 року, [PERSON] померла [INFO] /а.п. 5/. Відповідно до довідки Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 09.06.2021 року №06-08/1976 [PERSON] , [INFO] з 04.02.1997 року по день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На момент її смерті та на теперішній час за даною адресою проживає [PERSON] , [INFO] з 04.02.1997 року /а.п. 6/. Свідоцтвом про право власності від 01.12.2006 року серії [NUMBER] підтверджено право власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] /а.п. 7. Така інформація підтверджена також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.12.2006 року №12913718, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] мають право власності по Ѕ вище вказаної квартири кожний /а.п. 8/. Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.п. 13/. З відомостей зі спадкового реєстру від 25.09.2021 року № 66589859, вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу /а.п. 26,27,29-35/ та видано свідоцтво про право на спадщину від 01.09.2021 року №713 /а.п. 36-38/, спадщину прийняв його син [PERSON] . Після смерті [PERSON] , спадщину ніхто не прийняв та спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою від 25.09.2021 року №66589851 /а.п.28/. Суд, аналізуючи зазначені письмові докази та враховуючи пояснення свідків, зазначає наступне. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до п. 21 постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Як зазначив Верховний Суд в постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вище викладено, суд вважає, що заявником надано достатньо переконливих доказів, які вказують про фактичне проживання заявника з померлою з 04.02.1997 року по [INFO] , день смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.99р. №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт та інше. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що заявник повною мірою довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують факт його постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю з 04.02.1997 року до часу відкриття спадщини, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved