Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Заявник [PERSON], звернулася в Жидачівський районний суд Львівської області із заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй, [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документа, а саме «Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок», яке видано 30 червня 1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Стрийським МБТІ в реєстровій книзі №1 за реєстровим №98, в якому помилково вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що в з метою розпорядження належним їй майном вона звернулася до нотаріуса із метою посвідчення відповідних договорів. Проте, в ході реалізації права на розпорядження вказаним майном було виявлено невідповідності її імені у паспорті та імені засвідченому в належних правовстановлюючих документах. На даний час внесення виправлень до правовстановлюючого документу не виявилося неможливим, а тому вимушена звернутися до суду з даною заявою. Стороною заявника подано заяву, якою остання просить розгляд справи проводити за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує, покликаючись на обставини викладені в заяві та просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бережницької сільської ради Жидачівського району Львівської області - Кухта Г.Г., подала заяву в якій просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Заявлені вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено та з паспорта громадянина України [NUMBER], виданого Жидачівським РВ УМВС України у Львівській області 19 серпня 1998 року; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 08 жовтня 2003 року; витяга №1710 з по господарської книги с. Заболотівці Жидачівського району Львівської області від 07 листопада 2018 року;, свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 30 жовтня 1982 року, трудової книжки [NUMBER] від 04 квітня 1981 року та інших документів копії яких долучено до матеріалів справи вбачається, що такі документи видані на ім'я «[PERSON]» /арк. справи 4, 6, 10-11/. Разом з тим, в Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 30 червня 1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Стрийським МБТІ в реєстровій книзі №1 за реєстровим №98, зазначено що таке видано на ім'я «[PERSON]» /арк. справи 5/. З доводів заяви, вбачається, що заявник зверталася до компетентних органів із метою розпорядитись належним будинком, шляхом посвідчення відповідного договору. Проте, отримала відмову, у зв'язку з наявністю розбіжності написання імені в правовстановлюючих документах та паспорті громадянина України . Таким чином, предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючих документів на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України,громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у «Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок», яке видано 30 червня 1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Стрийським МБТІ в реєстровій книзі №1 за реєстровим №98, - допущена помилка у написанні імені власника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Так, правильність написання імені власника (заявника) як «[PERSON]» повністю підтверджується долученими до позову оригіналами та завіреними копіями письмових доказів, які сумніву в своїй достовірності в суду не викликають /арк. справи 4, 6, 10-11/. Окрім того, з долученої до матеріалів справи довідки №1637, виданої виконкомом Бережницької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 30 жовтня 2018 року вбачається, що «[PERSON]» і «[PERSON]» одна і та сама особа /арк. справи 7/. Встановлення факту належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документа, а саме «Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок», яке видано 30 червня 1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Стрийським МБТІ в реєстровій книзі №1 за реєстровим №98, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні імені у правовстановлюючому документі, позбавляє її можливості розпорядитись належним майном, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved