Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 3 вересня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА від 08 січня 2003 року № 01/А-2003 їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 065676. Оформлюючи зазначений Державний акт, в графі «прізвище, імя, по батькові» вона зазначена як «Антоняк Степаніда Миколаївна» замість вірного «Антоняк Степанида Миколаївна». В судове засідання представник заявника не зявилася, просила суд розглянути справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи [PERSON] заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 та «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка була затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 - втратили чинність, отже питання, які пов'язані з належністю державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 3 вересня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА від 08 січня 2003 року № 01/А-2003 заявник отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 065676 в якому в графі «прізвище, імя, по батькові» зазначено «Антоняк Степаніда Миколаївна» замість вірного «Антоняк Степанида Миколаївна» (а.с. 6). З заявою про виправлення помилки в державному акті заявник звернулася до Тарутинської РДА Одеської області, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 7) Відповідно паспорту громадянина України серії КМ 078442 виданого Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області 29.11.2002 року прізвище, імя, по батькові заявника зазначено як «Антоняк Степанида Миколаївна» (а.с.3). Факт, про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй право на оформлення заповіту на зазначену земельну ділянку, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved