Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій вказала наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 15 жовтня 1994 року державним нотаріусом Дев'ятої донецької державної нотаріальної контори Конарєвою О.О., зареєстрованим за №3-3244, позивачу на праві приватної власності належить квартира за [ADDRESS]. Право приватної власності на вищевказану квартиру зареєстровано Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 17.11.1994 року, в реєстрову книгу № 45дк-109, зареєстрове під №56390. У вищевказаному правовстановлюючому документі прізвище, ім'я та по батькові позивача вказано як [PERSON]. Але 19 березня 1993 року відділом ЗАЦС Будьоннівського РВК м. Донецька було зареєстровано шлюб між нею - [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], і після укладання шлюбу позивачу було присвоєно прізвище [PERSON]. В паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданому Будьоннівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, 27 травня 1997 року та у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER]), виданої ДПІ у Будьоннівському районі м. Донецька 19.10.2000 року, прізвище, ім'я та по батькові позивача значиться як [PERSON]. На час отримання вищевказаного свідоцтва про право на спадщину від 15 жовтня 1994 року вона не звернула уваги на те, що в ньому вказано помилково її дівоче прізвище і лише зараз, у зв'язку з наміром подарувати своїй доньці вищевказану квартиру, вона виявила цю помилку, яка перешкоджає їй використовувати свою власність на свій розсуд. Тому вона просить встановити факт належності їй вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Заявник [PERSON] та представники зацікавлених осіб - 9-тої державної нотаріальної контори, Будьоннівського РВ у м. Донецьку ГУ ДМС в Донецькій області до суду не з'явились, але від них надійшли заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність Дослідивши матеріали по справі суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справи в порядку особливого провадження про встановлення фактів, які мають юридичне значення, а за п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу йому необхідно для призначення можливості розпорядження своїм майном на свій розсуд, тобто від встановлення цього факту у позивачки залежить виникнення її майнових прав. Тому суд вважає, що встановлення цього факту належності правовстановлюючого документу саме позивачу, підлягає задоволенню, оскільки підтверджується доданими до справи паспортом на її ім'я, свідоцтвом про її народження, про укладання шлюбу, після чого у позивача було змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON], довідками комунального підприємства про її проживання та реєстрацію в квартирі за [ADDRESS]. Названі вище докази дають суду підстави вважати, що позивач [PERSON] надала суду достатні докази у підтвердження своєї заяви. На підставі ст.ст. 234, 256-259,209-223 ЦПК України, суд -

Outcome: approved