Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім [PERSON], 1955 року народження, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS], вказавши початком безвісної відсутності вважати 01.01.1996 року. В обґрунтування своєї заяви, [PERSON] посилається на те, що 09.04.1993 року ним та [PERSON] було створено Товариство з обмеженою відповідальністю Багатогалузеву фірму «Сервіс-С». Уставний фонд Товариства було поділено порівну між [PERSON] та [PERSON] Також заявник зазначає, що в 1995 році [PERSON] виїхав з України та з того часу місце його перебування невідоме. Крім того, [PERSON] вказує, що з офіційною заявою до райвідділу він не звертався, проте згідно довідки АДБ УМВСУ в Харківській області [PERSON] не прописаний ні в Харкові, ні в Харківській області. Останнє відоме місце проживання [PERSON] - [ADDRESS]. Заявник вказує, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно йому для повноцінного здійснення керівництва Товариством. У судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримав, просив її задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві. Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, згідно Засновницького договору про створення багатогалузевої Фірми «Сервіс-С» - Товариства з обмеженою відповідальністю від 04.02.1993 року, його учасниками є [PERSON] та [PERSON]. В матеріалах справи наявна копія Довідки адресно-довідкового бюро УМВС України в Харківській області від 25.12.2000 року, згідно якої [PERSON], 1955 р.н., в м. Харкові та Харківській області зареєстрованим не значиться. Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області від 20.04.2015 року, [PERSON], 1955 р.н., зареєстрованим не значиться. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її мерлою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставин, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу пропускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно ст. 2 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Суду не надано доказів того, що [PERSON], 1955 р.н., можливо оголосити безвісно відсутнім, оскільки не зазначені обставини, що підтверджують безвісну відсутність його, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, а також враховуючи, що із заявою про розшук [PERSON], 1955 р.н., ніхто не звертався, тому заявлені вимоги є передчасними. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що в задоволенні заяви [PERSON] про визнання [PERSON] безвісно відсутнім слід відмовити.

Outcome: dismissed