Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Заявник в особі представника [PERSON], звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті, своєї матері, [PERSON], [INFO], померлої 27 квітня 2018 року, причина смерті: хронічна серцева недостатність ІІІ, дифузний кардіосклероз. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 27.04. 2018 року перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області у місті Сорокине (Краснодон) померла його мати, про що видано Лікарське свідоцтво про смерть № 122 від 27 квітня 2018 року за формою первинної облікової медичної документації встановленої наказом Міністерства охорони здоровя ЛНР від 28.08.2015 року № 59 на тимчасово окупованій території України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, з тих самих підстав неможливо отримати медичний документ, що може бути підставою для здійснення державної реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». На підставі того, що померла була громадянкою України, заявник в особі представника звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Одеса щодо отримання свідоцтва про смерть, яке б мало юридичну силу на території України проте, заявник отримав відмову в проведенні державної реєстрації смерті від 26.06.2018 року за вих. № 4744/51-47. За відсутністю документу про смерть зразка, встановленого в Україні, у заявника відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть на території України, що в подальшому унеможливлює його звернення до органів нотаріату для прийняття спадщини. Заявник в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений та надала суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був повідомлений про розгляд справи, проте представник в судове засідання не зявився. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку про задоволення вимог з огляду на наступне: Відповідно до п.8 ч.1 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст.315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 ч.1, ч.2 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п.1, 2 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актівцивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином померлої 27.04.2018 року [PERSON]. Родинний зв'язок між заявником та померлою підтверджується Свідоцтвом про народження від 08 серпня 1973 року серії І-ЕД № 350679. Згідно Лікарського свідоцтва про смерть № 122 від 27 квітня 2018 року, причиною смерті [PERSON], [INFO], померлої року стала хронічна серцева недостатність ІІІ, дифузний кардіосклероз. У абзаці першому п. 13\~постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України.\~Статтею 9 цього Закону\~передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно ч.3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~таке медичне свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] і суд його оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити, з метою з'ясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати належну оцінку у їх сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами та відомими суду обставинами. На підставі викладеного і

Outcome: approved