Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб із [PERSON], оскільки це відповідає її інтересам. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник покликалася на те, що вони познайомилися у 2016 році, на даний час вона вагітна та має намір народити дитину, тому прагне зареєструвати шлюб. Однак, при звернення до Відділу РАЦС, їм було відмовлено у прийнятті заяви, оскільки заявник не досягла віку, з якого можна зареєструвати шлюб. Визнання права на укладення шлюбу є необхідним для заявника та відповідає її інтересам. Батьки заявника не заперечують проти укладення шлюбу. З огляду на вказане, просить задовольнити дану заяву. В судове засідання сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не з'явилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Заявник заяву підтримала. Заінтересовані особи проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Суд, враховуючи заяви заявника та заінтересованих осіб, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Заявник [PERSON], [INFO], про що свідчать паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий 13 квітня 2017 року Підволочиським РС УДМС України в Тернопільській області, та свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 13 грудня 2000 року. Таким чином, станом на даний час заявниці виповнилося 17 років. Відповідно до довідки Підволочиської КЦРЛ Тернопільської області №19 [PERSON], [INFO], жителька с. Рожиськ, Підволочиського району, перебуває на диспансерному обліку в жіночій консультації з діагнозом І Вагітність 5 тижнів. Довідка видана на підставі індивідуальної картки вагітної ф.111/О. [PERSON] та [PERSON] бажають утворити сім'ю і одружитись, однак у зв'язку з тим, що заявник не досягла встановленого законом 18-річного шлюбного віку, вони не можуть зареєструвати даний шлюб в органах ДРАЦС. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували на те, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що реєстрація шлюбу відповідає інтересам заявника, а тому [PERSON] слід надати право на шлюб до досягнення нею шлюбного віку.

Outcome: approved