Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування поданої заяви, заявник вказує, що на підставі рішення сесії XXIII скликання Шевченківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 21.03.2002 року № 7, заявнику було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 014431, який було зареєстровано за № 3916 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. З метою отримання кадастрового номеру та реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, яка належить заявнику на праві приватної власності на підставі вищевказаного державного акту, вона звернулася до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, де їй було повідомлено, що при видачі державного акту в ньому була допущена помилка та рекомендовано звернутися до відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області для внесення відповідних змін (виправлень) до державного акту, оскільки у вищезазначеному державному акті серії ІІ-ОД № 014431, в графі відомості про власника ім`я заявника зазначене як « [PERSON] » та не збігається із записом її імені в паспорті громадянина України, де її ім`я зазначене як « [PERSON] ». З приводу виправлення зазначеної помилки заявник звернулася до відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про внесення відповідних змін (виправлень) до державного акту. Відповідно до листа № 376/138-19 від 16.05.2019 року, їй було відмовлено у внесенні змін (виправлень), через те, що згідно з постановою КМУ «Про порядок ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року № 1051 Поземельна книга не відкривалась і такі відомості (зміни до них) вносяться до неї після її відкриття, тобто після реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Оскільки заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку виправити допущені помилки у неї виникла необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу. На підставі викладеного заявник просила суд, встановити факт належності їй правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 014431, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3916, виданого 14 жовтня 2002 року на підставі рішення сесії XXIII скликання Шевченківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 21.03.2002 року № 7, на ім`я « [PERSON] ». Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої\~особи Відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, надав заяву за якою просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.12.1973 року Шевченківським сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 110 від 08.12.1973 року. Як зазначено в паспорті громадянина України № [NUMBER] , виданого органом 5133, встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як « [PERSON] », [INFO] , /а. с. 4/. З Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 014431, виданого 14.10.2002 року, на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області, встановлено, що « [PERSON] », яка мешкає в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,07\~ гектарів, в межах згідно з планом, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3916, /а. с. 3/. Згідно повідомлення Відділу у Кілійському районі\~ Головного територіального управління Держгеокадастру в Одеській області за вих. 376/138-19 від 16.05.2019 року встановлено, що у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013\~року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до\~ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав. Тому з 01.01.2013 року органи Дерземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. В свою чергу, а ні\~Конституцією України, а ні законами України не передбачено виправлення помилок в Державних актах на землю, /а. с. 6-7/. Відповідно до довідки за вих. № 284 від 19.10.2020 року, виданої Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Лад Агро» встановлено, що земельна ділянка, загальною площею 6, 07 га, яка належить [PERSON] , дійсно знаходиться в оренді СВК «Лад Агро», /а. с. 20/. Згідно довідки за вих. № 1815 від 18.11.2020 року, наданої старостою Шевченківського старостинського округу № 1 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає в [ADDRESS] . При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК\~України,\~судове\~рішення\~повинно ґрунтуватися\~на\~засадах\~верховенства права,\~бути\~законним\~і обґрунтованим. Законним\~є\~рішення,\~ухвалене\~судом\~відповідно до\~норм\~матеріального\~права із\~дотриманням\~норм\~процесуального права. Судове\~рішення\~має\~відповідати завданню\~цивільного\~судочинства,\~визначеному\~цим\~Кодексом. При\~виборі\~і\~застосуванні норми\~права\~до\~спірних правовідносин\~суд\~враховує\~висновки щодо\~застосування\~відповідних\~норм права,\~викладені\~в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved