Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, які обґрунтував тим, що вона є матір`ю [PERSON] та діє в її інтересах, та те, що остання є рідною донькою [PERSON] , її цивільного чоловіка, померлого [INFO] . Із [PERSON] заявниця проживали однією сім`єю з початку 2002 року за адресою: [ADDRESS] до дня його смерті без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання вона завагітніла та [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] . В зв`язку з тим, що вони не перебували в офіційному шлюбі, запис у Книзі реєстрації народження дитини провадився в порядку, передбаченому ст. 122 СК України, оскільки на день народження дитини вона була в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , хоча із [PERSON] не жила з 1995 року. Відповідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано, до дати розірвання шлюбу заявниця із [PERSON] проживали окремо з 1995 року, будь-яких стосунків не підтримували, в підтвердження цих обставин є рішенням суду, ухвалене 03.10.2006 року, де при розгляді справи були встановлені ці обставини. Під час спільного проживання із [PERSON] вели разом господарство, мали спільний бюджет, виконували всі права та обов`язки подружжя, а також виховували дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , мою доньку від першого шлюбу та нашу спільну доньку [PERSON] , [INFO] . З 2002 року по день смерті вони разом проживали в [ADDRESS] . Весь час вони були міцною дружньою сім`єю і [PERSON] відкрито називав себе батьком нашої дочки, планував пізніше оформити батьківство дитини. Встановлення факту батьківства необхідно для внесення змін до актового запису про народження дитини та для призначення пенсії по втраті годувальника, а також дитина дійсно знає свого батька, ще повинна носити його ім`я, а про вписаного батьком в свідоцтві про народження навіть не цікавиться, бо вона його навіть жодного разу не бачила. З метою реалізації права дитини вона і була вимушена звернутися до суду з даною заявою. У судові засідання, які призначались заявниця не з`являлась, надавала до суду заяви про зупинення провадження для зібрання доказів, а також заяви про перенесення слухання справи на більш пізній термін з тих підстав, надання доказів. Представник заінтересованої особи у останнє судове засідання не з`явився, раніше у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, надали до суд заперечення. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі. Дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 04.08.2006 року, актовий запис №17.(а.с.8) Також, встановлено, що в зазначеному свідоцтві про народження батьком доньки заявниці [PERSON] вказано [PERSON] , з яким заявниця знаходилась у зареєстрованому шлюбі на момент народження дитини [PERSON] . Згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2006 року, шлюб між заявницею [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с.6) Також, заявниця зазначає, що її дитина є рідною донькою [PERSON] , її цивільного чоловіка, померлого [INFO] . Із [PERSON] заявниця проживала однією сім`єю з початку 2002 року за адресою: [ADDRESS] до дня його смерті без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання вона завагітніла та [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис 62, [PERSON] - помер [INFO] . (а.с.22) Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: dismissed