Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України та факту сумісного проживання однією сім`єю. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що її двоюрідним дядьком був [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Білянка Більше-Троїцького району Курської області, громадянин України, який помер [INFO] за адресою Україна, Луганська область, м. Красний Луч, причина смерті - ішемічний інсульт в басейні лівої середньої мозкової артерії. Про його смерть видане лікарське свідоцтво про смерть, яке не є дійсним на території України. Починаючи з березня 2014 року по день своєї смерті [PERSON] постійно проживав з нею за адресою: [ADDRESS] , вона здійснювала за ним догляд. Жодних родичів, окрім неї, у померлого не було. Встановлення факту смерті особи та сумісного проживання з [PERSON] має для заявника юридичне значення та необхідне для здійснення державної реєстрації його смерті та реалізації її права прийняття спадщини, у зв`язку з чим просить суд винести рішення, яким встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Білянка Більше-Троїцького району Курської області, громадянин України, який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проживав за адресою [ADDRESS] , та помер [INFO] за адресою Україна, Луганська область, м. Красний Луч, причина смерті - ішемічний інсульт в басейні лівої середньої мозкової артерії. У судове засідання заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи не з`явились. Заявник вказала в заяві про розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. На підставі ч.3 ст.211, ч.3 ст.294 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом статті 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Відповідно до ксерокопії паспорту громадянина України, [PERSON] народилася [INFO] в с. Белянка Шебекинського району Білгородської області, громадянка України, зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ксерокопії паспорту громадянина України, [PERSON] народився [INFO] в с. Білянка Більше-Троїцького району Курської області, громадянин України, зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ксерокопії лікарського свідоцтва про смерть, свідоцтва про смерть та копії довідки про причину смерті [PERSON] помер [INFO] за адресою Україна, Луганська область, м. Красний Луч, причина смерті - ішемічний інсульт в басейні лівої середньої мозкової артерії. Відповідно до копії виписного епікризу з історії хвороби № 4471, у період з 17.10.2019 року по 28.10.2019 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Краснолуцькій міській багатопрофільній лікарні. Відповідно до копії довідки № 27, виданої Краснокутською селищною радою Антрацитівського району Луганської області 04.02.2020 року, [PERSON] є дядьком заявника [PERSON] та з березня 2014 року проживав разом з нею за адресою [ADDRESS] Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», встановлено, що міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності. Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. м. Красний Луч Луганської області. Постановою ВР України від 12.05.2016р. №1351-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей», у Луганській області перейменовано місто Красний Луч на місто Хрустальний Луганської області За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків. Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов`язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Оцінюючи ксерокопії наданих заявником документів, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та немайнових прав заявника, суд вважає, що надані заявником ксерокопії лікарського свідоцтва про смерть, свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті є підтвердженням того, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Білянка Більше-Троїцького району Курської області, громадянин України, який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проживав за адресою [ADDRESS] , та помер [INFO] за адресою Україна, Луганська область, м. Красний Луч, причина смерті - ішемічний інсульт в басейні лівої середньої мозкової артерії. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявника і спадкодавця, має для неї юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після його смерті. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник документально не може підтвердити факту проживання однією сім`єю з [PERSON] на момент його смерті. Оскільки встановлення факту смерті особи та сумісного проживання однією сім`єю має для заявника юридичне значення, то суд вважає заяву законною, обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню. Відповідно до\~ч.4\~ст.317,\~п.8\~ч.1\~ст.430\~ ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання.

Outcome: approved