overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду\~ з вказаною заявою, в якій просив визнати недієздатним її колишнього свекра [PERSON], [INFO],\~ встановити над ним опіку, оскільки він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявниця та її представник наполягали на задоволенні заяви, надали пояснення аналогічні викладеним в заяві Представник заінтересованої особи заяву підтримала , не навівши будь-яких заперечень на доводи заявника. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до наступного. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного , стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною за поданням органу опіки та піклування Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO], яка в свою чергу є онукою [PERSON], [INFO] . Висновком судово-психіатричної експертизи від 04 травня 2017 року № 265 встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (судинного , отрофічного), внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 28-32). Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні було встановлено підстави , передбачені законом для визнання [PERSON] недієздатним. В матеріалах справи наявне подання районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про призначення [PERSON] опікуном [PERSON]. Поданням встановлено, що [PERSON] проживає окремо від свекра, однак забезпечує його необхідними речами, піклується про стан його здоров»я. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 09.08.2017 року, заявник проживає сам у двокімнатній квартині, має задовільні побутові умови, забезпечений всім необхідним. Онука [PERSON] висловила згоду щоб її мати [PERSON] виконувала обов»язки опікуна. [PERSON] за станом здоровя може бути опікуном , що підтверджується постановою ЛКК № 353 КЗ «Запорізькій Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» . За таких підстав суд приходить до висновку, що [PERSON] може бути призначена опікуном недієздатного [PERSON]. На підставі ст. ст.39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду\~ з вказаною заявою, в якій просив визнати недієздатним її сина [PERSON], [INFO],\~ встановити над ним опіку, оскільки він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні заяви, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві Представник заінтересованої особи заяву підтримала , не навівши будь-яких заперечень на доводи заявника. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до наступного. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного , стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною за поданням органу опіки та піклування Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON] є матір»ю [PERSON] , [INFO] (а.с.8). [PERSON] є інвалідом дитинства першої групи (а.с. 10), що підтверджено довідкою огляду МСЕК від 22.02.2016 року . Висновком судово-психіатричної експертизи від 21.04.2016 року № 196 встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки психічних розладів у вигляді глибокої розумової відсталості в ступені ідіотії внаслідок органічного ураження головного мозку ( дитячого церебрального паралічу), з епісиндромом з частими проявами , та не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.35-39). Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні було встановлено підстави , передбачені законом для визнання [PERSON] недієздатним. В матеріалах справи наявне подання районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Поданням встановлено, що [PERSON] проживає разом з сином за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 16.06.2016 року, заявник проживає разом з сином та чоловіком [PERSON] у трикімнатній квартирі, для [PERSON] створені нормальні побутові умови . [PERSON] за станом здоровя може бути опікуном , що підтверджується постановою ЛКК № 330 від 13.06.2016 року КЗ «Запорізькій Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» . За таких підстав суд приходить до висновку, що [PERSON] може бути призначена опікуном недієздатного [PERSON] . На підставі ст. ст.39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду\~ з вказаною заявою, в якій просив визнати недієздатною його бабусю [PERSON], встановити над нею опіку, оскільки вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні заяви, надав пояснення аналогічні викладеним в заяві Представник заінтересованої особи заяву підтримала , не навівши будь-яких заперечень на доводи заявника. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до наступного. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного , стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON], є рідним онуком [PERSON], [INFO] (а.с.4,8,9,10). Висновком судово-психіатричної експертизи від 22.07.2015 року встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки судинної деменції, та не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.42-46). Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні було встановлено підстави , передбачені законом для визнання [PERSON] недієздатною. В матеріалах справи наявне подання районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району про призначення [PERSON] опікуном [PERSON]. Довідкою про склад родини (а.с.12) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом за адресою : [ADDRESS]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 21.09.2015 року, заявник має нормальні побутові умови , здійснює догляд за [PERSON] , характеризується позитивно . [PERSON] за станом здоровя може бути опікуном , що підтверджується висновком ЛКК № 705 від 16.09.2015 року . За таких підстав суд приходить до висновку, що [PERSON] може бути призначений опікуном недієздатної [PERSON] На підставі ст. ст.39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду\~ з вказаною заявою, в якій просив визнати недієздатною його тітку [PERSON] , [INFO],\~ встановити над нею опіку , оскільки вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та призначити його опікуном. В судовому засіданні заявник та його представник наполягали на задоволенні заяви, надали пояснення аналогічні викладеним в заяві Представник заінтересованої особи заяву підтримала , не навівши будь-яких заперечень на доводи заявника. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до наступного. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного , стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною за поданням органу опіки та піклування Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] є племінником [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Висновком судово-психіатричної експертизи від 18.03.2016 року № 125 встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки судинної деменції, та не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.38-42). Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні було встановлено підстави , передбачені законом для визнання [PERSON] недієздатною. В матеріалах справи наявне подання районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Поданням встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] (а.с.66) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 31.05.2016 року, заявник проживає разом з дядьком [PERSON] та [PERSON] в двокімнатній квартирі, для [PERSON] створені нормальні побутові умови . [PERSON] за станом здоровя може бути опікуном , що підтверджується постановою ЛКК № 48 від 13.06.2016 року КУ «Василівська Центральна районна лікарня» . За таких підстав суд приходить до висновку, що [PERSON] може бути призначений опікуном недієздатної [PERSON]. На підставі ст. ст.39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив встановити факт його проживання зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO] однією сім»єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, а саме з вересня 1999 року по [INFO]. Оскільки на теперішній час він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який є чоловіком його рідної бабусі [PERSON], бажає в встановленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину , вимушений звернутися до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заявлені вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в заяві. Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради просила вирішити заяву на розсуд суду, не навівши будь-яких заперечень на доводи заявника . Представник заінтересованої особи Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори просив суд справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши копію спадкової справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування по закону мають особи, що проживали разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з копії паспорта, довідки Департаменту реєстраційних ослуг Запорізької міської ради , [PERSON] з 12.12.2000 року по теперішній час прописаний та проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявник у вказаній квартирі був зареєстрований разом з [PERSON], який є чоловіком його рідної бабусі [PERSON], померлої [INFO] , що підтверджено копією матеріалів спадкової справи. [PERSON] помер [INFO] .Після його смерті будь-які спадкоємці відсутні. Після смерті [PERSON] [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до Четвертої Запорізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свідоцтвом про право власності на житло від 26 жовтня 1993 року підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Відповідно до пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] заявник [PERSON] та померлий [PERSON] , який був чоловіком рідної бабусі заявника , проживали разом однією сім'єю як дідусь та онук з 1999 року по час його смерті за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] заявник займався його похованням. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Таким чином , зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що померлий [PERSON] проживав разом з [PERSON] однією сім'єю з вересня 1999 року, через що заява обгрунтована та підлягає задоволенню. На підставі ст. 1264 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Заявник\~ звернувся\~\~ до суду з вказаною заявою, в якій просив\~ встановити факт належності їй свідоцтва про право власності\~ на квартиру [ADDRESS], видане 09.02.2000 року\~ Запорізьким міськжитлоуправлінням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заявлені вимоги заявник обґрунтував тим, що у вказаному свідоцтві про право власності на квартиру її прізвище помилково зазначене як «Шим»янова» замість\~ [PERSON], через що вона не може\~\~ здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру. В судове засідання представник заявника надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради в наданому до суду клопотанні просила справу розглянути у її відсутність, не навівши будь-яких заперечень на доводи заявника. Представник заінтересованої особи Реєстраційної служби Головного управління юстиції\~ у Запорізькій області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, в зв»язку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. \~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якого, вказані в документі, не співпадають з іменем, по батькові , прізвищем , місцем та часом народження цієї особи, вказаних в свідоцтві про народження чи в паспорті. На підставі абз. 2 п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення , суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема , заповіту, страхового свідоцтва (полісу) та інш. Як вбачається з копії паспорта заявника , [PERSON] , [INFO], уродженка м. Запоріжжя, , зареєстрована за адресою: [INFO] «в» , кв. 84 (а.с.9-10). У відповідності до свідоцтва про право власності на квартиру № 251 від 09 лютого 2000 року , квартира 84 в будинку № 2 «в» в по вул. Запорізька в м. Запоріжжі , належить на праві приватної власності Шим»яновій [PERSON] (а.с.8) . У суду немає підстав ставити під сумнів заявлені [PERSON] вимоги, оскільки ім»я та по-батькові заявника зазначені в правовстановлюючих документах співпадають з даними вказаними в паспорті , крім того, згідно паспорту [PERSON] зареєстрована в спірній квартирі , її прізвище в свідоцтві про право власності на житло не співпадає в силу допущенної помилки та зайво доданого апострофу . Таким чином , зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності квартиру 84 в будинку 2 «в» по вул. Запорізька в м. квартири [ADDRESS] від 19 червня 2008 року. На підставі Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло № 12804 від 21.03.1994 року, виданого фондом комунального майна м.Херсона, а саме: на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтував тим, що при видачі йому вказаного свідоцтва його прізвище на українській мові зазначено як [PERSON], а в 1996 році йому було видано паспорт, в якому його прізвище зазначено [PERSON]. У зв`язку з даною помилкою йому відмовлено реєстраційною службою Комсомольського РУЮ у м.Херсоні в реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на майно. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити на підставах, викладених у заяві. Заінтересована особа представник Комсомольського районного управління юстиції в м.Херсоні у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про право власності на житло № 12804 від 21.03.1994 року, виданого фондом комунального майна м.Херсона прізвище власника квартири [ADDRESS] вказано українською мовою [PERSON]. Зазначена квартира приватизована ним згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». З паспорту серії МО196985, виданого Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 30.08.1996 року вбачається, що прізвище заявника на українській мові [PERSON], а на російській [PERSON]. Заявник зареєстрований згідно паспорту за адресою: [ADDRESS] з 03.11.1977 року. Таким чином, судом встановлено, що свідоцтва про право власності на житло № 12804 від 21.03.1994 року, виданого фондом комунального майна м.Херсона, яке видано [PERSON], належить [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання з [PERSON], яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 2012 року по [INFO]. Встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, наполягали на її задоволенні . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, пояснив суду, що померла [PERSON], яка була його матір»ю , дійсно з 2012 року проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В., належним чном повідомлена про час та місце розгляду заяви, до суду не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, в зв»язку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи , вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], приходить до наступних висновків. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець ,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зі свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він є рідним сином [PERSON]. За життя [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON], що підтверджено заповітом від 20.11.2008 року. [INFO] [PERSON] померла в м. Запоріжжя. Згідно пояснень свідка [PERSON], [PERSON] з 2012 року по час смерті проживала разом зі своїм сином [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Син здійснював догляд за нею, а вона допомогала доглядати хвору , в той час коли [PERSON] знаходився на роботі. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, на підтвердження своїх доводів заявником надані належні та допустимі докази, суд вважає необхідним задовольнити заяву, встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], за адресою: [ADDRESS], з 2012 року по [INFO], тобто на час відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою , в якій просив оголосити померлою [PERSON] , [INFO]. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що [PERSON] є його матір»ю. В 2010 році вона пішла з дому та не повернулася. Оскільки органами поліції впроваджувалися заходи щодо встановлення місцезнаходження [PERSON], які не дали позитивного результату , вимушений звернутися до суду , оскільки оголошення [PERSON] померлою йому необхідно для прийняття спадщини після померлого батька [PERSON]. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2018 року провадження по справі відкрито. В судове засідання заявник надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заявника [PERSON] у вступному слові заяву підтримала, наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив , в зв»язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Суд вислухавши вступне слово представника заявника, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір»ю заявника [PERSON]. Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] року. Матеріалами справи підтверджено, що 26.04.2010 року [PERSON] близько 10-00 годин пішла з дому за адресою: [ADDRESS] З метою встановлення місцезнаходження [PERSON] Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області 10.05.2010 року було заведено оперативно -розшукову справу № 60161603. Листом Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 10.04.2018 року за № 3746/42/01/03-18 підтверджено , що на теперішній час співробітниками сектору кримінальної поліції проводяться заходи направлені на встановлення місцезнаходження [PERSON], які не дають позитивного результату більш ніж 8 років. За таких підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що за місцем постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування більше трьох років .

Outcome: approved