Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої, пославшись на те, що встановлення вказаного факту необхідне для оформлення його права на спадщину після смерті [PERSON] Необхідність у встановленні даного факту заявник обґрунтовує тим, що з 1998 року він проживав з [PERSON] однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] року [PERSON] померла, в зв'язку з чим він претендує на спадкове майно, вважаючи, що за час проживання з [PERSON] у період з 1998 року по день її смерті в них склалися сімейні відносини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представники заяву підтримали, посилаючись на те, що вони з 1998 року проживали як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, дбали один про одного, але [INFO] року [PERSON] померла. Тому заявник звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту проживання однією сім'ю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Дане рішення суду йому потрібне для отримання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої. З цих підстав просили задовольнити вимоги заяви в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Територіальної громади КМР проти задоволення заяви заперечувала, вважаючи, що це спір про право, просила залишити її без розгляду, в подальшому надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Головне управління юстиції у м. Києві просили розглядати справу у відсутності їх представника, розгляд справи залишили на розсуд суду. Вислухавши заявника, його представників, представника заінтересованої особи, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. З 1998 року [PERSON] (без реєстрації) та [PERSON] постійно проживали у квартирі [ADDRESS] Вказана обставина підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які проживали з ними в одному будинку, свідків [PERSON] та [PERSON], які є друзями [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що заявника та померлу знають досить давно, вони проживали спільно, як чоловік і дружина з 1998 року по день смерті [PERSON], вони кохали одне одного, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет і турбувались один про одного, а також письмовими доказами (а.с. 12, 35-39, 41-44). [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті організацію та проведення поховання здійснив [PERSON], що підтверджується письмовими доказами (а.с. 6-8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишила, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру, а тому спадкування після її смерті у відповідності з положеннями ч. 2 ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] являється [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована 10.04.2014 року. У зв'язку з відсутністю доказів постійного проживання [PERSON] та [PERSON] на момент смерті останньої у заявника виникають складнощі з отриманням свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS]. З огляду на встановлені обставини, суд вважає доведеним, що [PERSON] з 1998 року постійно проживав за адресою : [ADDRESS] разом з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу по день її смерті [INFO] року. Враховуючи, що встановлення вказаного факту має значення для реалізації спадкових прав [PERSON], суд вважає заяву обґрунтованою і задовольняє її. На підставі викладеного,

Outcome: approved