Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із вказаними вимогами, в обґрунтування яких вона зазначила, що [INFO] померла [PERSON] (надалі - Спадкодавець). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За життя Спадкодавець - [PERSON] залишила заповіт від 12.09.2012 року №4-720, посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до змісту даного заповіту Спадкодавець заповіла заявниці все своє майно, де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. На час відкриття спадщини заявник постійно проживала зі спадкодавцем, прийняла спадщину - квартиру за адресою: [ADDRESS] та фактично використовувала її, проживаючи в ній, але не була зареєстрована в даній квартирі в порядку, визначеному чинним законодавством України. Оскільки заявник на день смерті спадкодавця постійно з нею проживала, відповідно не зверталася до нотаріальної контори в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України з заявою про прийняття спадщини. Однак Постановою Шостої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.07.13 р. № 1818/02-14 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстав не прийняття нею спадщини у порядку та строк зазначений ст.1270 ЦК України, оскільки заявник не зареєстрована в спадковій квартирі. Доказом обставини, а саме факту сумісного проживання заявниці зі спадкодавцем є довідка від 29.10.2013 року (вих.№621), яка складена працівниками Центру обслуговування № 12 міського комунального підприємства «Основаніє», та акт Центру обслуговування № 12 міського комунального підприємства «Основаніє» від 29.10.2013 року, якими засвідчена обставина, постійного проживання заявниці з спадкодавцем з 2004 року по 16.12.2012 року за адресою [ADDRESS]. У зв'язку з вищевикладеним заявник просила суд визнати факт того, що спадкоємець [PERSON], постійно проживала з спадкодавцем [PERSON] у квартирі за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини, після смерті спадкодавця. У судовому засіданні представник заявника [PERSON], повністю підтримала подану заяву та просила її задовольнити з підстав зазначених у ній. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилась, про час та місце засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши представника заявника, а також дослідивши інші докази, які знаходяться в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні заявник надав в якості доказів копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від 15.06.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори; копію свідоцтва про право власності на житло від 25.09.1997 року ; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.07.2013 року, копію свідоцтва про смерть спадкодавця. Згідно акту Міського комунального підприємства «Основаніє» від 29.10.2013 року [PERSON] проживала у квартирі за адресою [ADDRESS] з 2004 року по 16.12.2012 року. Згідно довідки Міського комунального підприємства «Основаніє» від 29.10.2013 року № 2/621 у квартирі за адресою [ADDRESS], [PERSON], 1977 року народження мешкала без реєстрації з 2004 року по 16.12.2012 року. Данні обставини підтверджуються дослідженими в ході судового розгляду доказами. У відповідності до п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини». «Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець мас право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини». Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Outcome: approved