Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, в місті Донецьк, [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] в населеному пункті - місті Донецьк, померла громадянка України [PERSON], [INFO]. Померла похована в місті Донецьк. Причина смерті: злоякісна інктоксикація організму, IV ступеню. Померла є її матір'ю. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті (померлої) на території, непідконтрольній державній владі території України, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» одночасно є тимчасово окупованою територією України, є: лікарське свідоцтво про смерть від 18 грудня 2017 року № 202 з довідкою про причину смерті; свідоцтво про смерть від 19 грудня 2017 року серії [NUMBER], що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилася [PERSON] (а.с. 4). 08 січня 1961 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 5-6). [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 02 лютого 1966 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку було зроблено відповідний актовий запис за № 57 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після розірвання шлюбу - [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу (а.с. 8-9). 08 лютого 1974 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] померла. Документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] є довідка про причину смерті від 18 грудня 2017 року, лікарське свідоцтво про смерть № 202 від 18 грудня 2017 року, виданих Центром первинної медико-санітарної допомоги № 11 м. Донецька Донецької Народної Республіки, свідоцтвом про смерть, виданого 19 грудня 2017 року Пролетерським відділом запису актів цивільного стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР. В подальшому, заявник звернулася до Дніпровського районного у м. Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про проведення державної реєстрації смерті [PERSON] Відповідно до листа-відповіді Дніпровського районного у м. Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16 січня 2018 року, у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч Конституції та законам України, а також зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, видані органами на території м. Донецьк Донецької області, довідка про причину смерті, лікарське свідоцтвом про смерть, свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянки [PERSON], що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про смерть [PERSON] Державна реєстрація смерті громадянки [PERSON] не може бути проведена на території України, оскільки підтвердженням факту смерті останнього є документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. При цьому, заявник, у зв'язку з викладеними обставинами, позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть [PERSON] Згідно ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно п.8 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи що заявником до матеріалів справи додані документи які доводять факт смерті [PERSON] у м. Донецьк Донецької області [INFO], та враховуючи те, що [PERSON] померла в районі проведення антитерористичної операції, а реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки [PERSON], померлої [INFO] в м. Донецьк Донецької області, у зв`язку з чим заява [PERSON], заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України (в порядку п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України) підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved