Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, мотивуючи свою заяву наступним. Заявник народився [INFO] в смт. Голованівськ Кіровоградської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Батько [PERSON] , мати [PERSON] , також має рідну сестру [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] . З моменту свого народження проживав разом з батьками у Вільнянському районі, де закінчив 8 класів, до 9 та 10 класу пішов навчатися в селище Славгород. Після закінчення школи вступив до ПТУ №1 в м.Запоріжжя, але не закінчив, оскільки в 1979-1980 роках був засуджений Вільнянським районним судом Запорізької області. У 1977 році отримав паспорт зразка СРСР в м.Вільнянськ серії [NUMBER] ), який у 1993 році втратив. Вказаний факт підтверджується копією форми 1. У 90-х роках працював, що підтверджується записами в трудовій книжці. У період з 23.03.1991 по 30.09.1992 був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою. У 1992 році був знаятий з реєстрації місця проживання у зв`язку з переїздом в Дніпропетровіську область, однак втратив паспорт і більше не зміг зареєструвати місце проживання На даний час не має місця реєстрації, перебуває на обліку бездомних осіб за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою. [PERSON] неодноразово намагався оформити паспорт, проте йому відмовляли у прийнятті документів. 26.04.2019 було отримано лист-відповідь №2326-335/2326.1-19 від Вільнянського районного сектору УДМС України в Запорізькій області, згідно якого [PERSON] відмовлено у видачі паспорту громадянина України. Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.06.2019 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити з підстав, в ній зазначених. Також, представник заявника надав суду для огляду трудову книжку [PERSON] , в якій є запис про його роботу в період з 21.07.1991 по 31.08.1992. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За згодою заявника та його представника суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] в смт. Голованівськ, Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). У 1977 році отримав паспорт СРСР в м. Вільнянськ (серія [NUMBER] ), який в 1993 році втратив, що підтверджується формою №1 (арк.с.12). У період 21.07.1991- 31.08.1992 працював на Дистанція шляху Запоріжжя-1 Придніпровської залізної дороги, що підтверджується випискою з трудової книжки. У період з 23.03.1991 року по 03.09.1992 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки (арк.с.8) додається). У 1992 році був знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку з переїздом в Дніпропетровську область, однак втратив паспорт і більше не зміг зареєструвати місце проживання, в с. Володимирівка не був зареєстрований (арк.с.9-10). На час подання заяви не має місця реєстрації, перебуває на обліку бездомних осіб за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою (арк.с.17). Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України (із змінами) Відповідно до підпункту а) п.7 Глави II Порядку, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України... та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991р. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та не повнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. За положеннями п.1 ч.1 ст.3 Закону, п.8 Порядку, для встановлення факту належності особи до громадянства України, заявник повинен наряду з відповідною заявою надати ряд документів, одним із яких є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991р. включно. На час звернення до суду заявник втратив паспорт колишнього СРСР, не отримав паспорт громадянина України, у заінтересованої особи відсутня інформація щодо підтвердження видачі паспорта колишнього СРСР зразка 1974р. на ім`я заявника та щодо його реєстрації. У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.3 Закону, підпункту а) п.7,8 Глави 11, п.89 Глави IV та п. 120 Глави V Порядку, встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991р. заявнику необхідно для прийняття заінтересованою особою рішення про встановлення належності заявника до громадянства України та отримання ним паспорта громадянина України. Спору про право між заявником, заінтересованою особою, іншими особами немає. Отже, факт постійного [PERSON] ( [INFO] ) на території України станом на 24 серпня 1991 року включно підтверджується вищезазначеними належними і допустимими доказами. Судовий збір, сплачений заявником при поданні заяви, не відшкодовується відповідно до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved