Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, у якій вказав, що на теперішній час він займається оформленням пенсії за віком по списку 1 відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». При зверненні до управління Пенсійного фонду України у Сватівському районі Луганської області було йому було відмовлено у оформленні пенсії, оскільки при заповненні трудової книжки БТ-І № 8890058 від 10.01.1985 року працівниками шахти «Кремінна» на титульній сторінці трудової книжки не поставлена печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. На теперішній час підприємство, яке видавало заявнику трудову книжку шахта «Кремінна» ліквідоване, і внести виправлення у трудову книжку є н можливим. Заявник просить встановити факт належності йому трудової книжки БТ-І № 8890058 від 10.01.1985 року, оскільки це надасть йому змогу оформити документи для призначення пенсії. Заявник [PERSON] у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відповідно до якої на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України у Сватівському районі Луганської області у судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просить суд розгляд по справі за заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу проводити без участі представника управління та справу вирішити на розсуд суду. Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до вимог Закону України «Про Пенсійне забезпечення», а також Постанови Управління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дані про особу для довідок для призначення пенсії заносяться в довідки із особових справ осіб, що працювали на підприємстві, та наказів по підприємству. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначав, що в позасудовому порядку він не має можливості встановити зазначений факт. Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як встановлено у судовому зсіданні, [PERSON], [INFO] 10.01.1985 року була заведена трудова книжка БТ-І № 8890058, що підтверджується її копією (а.с. 4-5). Згідно копії довідки трудова діяльність [PERSON] підтверджується копією довідки публічного акціонерного товариства «Луганськвугілля» від 29.01.2015 року № 25 (а.с. 7) та копіями довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, з яких вбачається що [PERSON] у 1985 році, з 1987 - 1996 роках отримував заробітну платню на яку були нараховані страхові внески (а. с. 8-10). Також трудова діяльність заявника на вищезазначеному підприємстві підтверджується: індивідуальними відомостями про застраховану особу (а.с. 16-18), згідно з якими з заробітної плати [PERSON] починаючи з 2000 року по 2015 рік відраховувалися страхові внески для нарахування пенсії. Із копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців слідує, що 11.01.2011 року було проведено державну реєстрацію припинення державного відкритого акціонерного товариства шахта «Кремінна» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Лисичанськвугілля» (а. с. 15). Згідно довідки УПФУ у Сватівському районі Луганської області від 02.11.2015 року (а. с. 6) [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність печатки підприємства (або печатки відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка, у звязку з чим заявник вимушений був звернутися до суду з даною заявою. Таким чином в судовому засіданні, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки БТ-І № 8890058, виданої 10.01.1985 року, оскільки даний факт підтверджений письмовими доказами, іншим шляхом встановити факт належності заявнику трудової книжки неможливо, та враховуючи, що спір по підтвердженню трудового стажу відсутній, а встановлення належності вказаного заявнику документу необхідно для оформлення пенсії за віком, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved