Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить направити на примусове стаціонарне лікування хворого на туберкульоз [PERSON], [INFO], терміном на 6 місяців до Кіровоградської обласної протитуберкульозної лікарні, яка розташована за адресою: Кіровоградський район, с.Іваново-Благодатне. вул.Лісова поляна,3. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] 23.02.2016 року звернувся до туб.кабінету ОЦРЛ. Під час проходження медичного огляду було проведено рентгенологічне обстеження легень , де були виявлені вогнищеві зміни на протязі всіх легеневих полів обох легень. З анамнезу відомо, що хворий перебував в місцях позбавлення волі і тоді ж перехворів туберкульозом, але документів в підтвердження не надав. Був направлений на консультацію в обласний протитуберкульозний диспансер. 24.02.2016 року в КЗ «Обласний Кіровоградський протитуберкульозний диспансер» було проведено бактеріологічне обстеження мокроти № 10/705 від 24.02.2016 р., результат позитивний (1+), мікроскопічне обстеження мокроти №10/705 від 24.02.2016 р. результат позитивний (3+). Відразу направлений на стаціонарне лікування в КЗ « Кіровоградська обласна туберкульозна лікарня», де знаходився з 02.03.2016 р. по 22.03.2016 року (20 діб). Виписаний достроково, причина самовільний уход з відділення. Амбулаторне лікування не розпочав. Неодноразово викликався на прийом до фтизіатра особисто, через медичних працівників, сільську раду для вирішення питання про подальше лікування, але все безрезультатно. Категорично відмовився від госпіталізації та амбулаторного лікування. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, суду пояснив, що [PERSON] хворіє на туберкульоз і є бактеріовиділювачем. Він 20 днів лікувався в Кіровоградській обласній туб. лікарні. Самовільно залишив відділення. Неодноразово викликався на обстеження і лікування. Від лікування відмовляється, на обстеження не зявляється. Хворий є бактеріовиділювачем, як джерело туб. інфекції становить загрозу для оточуючих, а тому просить направити хворого на примусову госпіталізацію до КЗ «Кіровоградської обласної туберкульозної лікарні» на строк, передбачений законом, при цьому зазначає, що при виготовленні висновку було допущено неточності у назві лікувального закладу. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання викликався, але оскільки згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, становить загрозу розповсюдження хвороби суд ухвалив провести розгляд заяви у його відсутності, Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги частково з наступних підстав. Згідно зі\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст.283 ЦПК України\~заява про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Відповідно до ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» - У разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Стаття 11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» містить аналогічні положення. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії Олександрійської ЦРЛ\~\~№554 від 23.05.2016 року [PERSON] має хіміорезистентний туберкульоз і є бактеріовиділювачем та становить епідеміологічну небезпеку для оточуючих, потребує примусової ізоляції до Кіровоградської обласної протитуберкульозної лікарні терміном на 6 місяців . Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що хоча [PERSON] проходив лікування, але пройшов не повний курс лікування, на даний час знаходиться вдома без лікування і є бактеріовиділювачем та являє загрозу для оточуючих. Відмовляється від госпиталізації та амбулаторного лікування. Згідно\~ч.2ст. 28. ЗУ «Про забезпечення стаціонарного та епідеміологічного благополуччя населення» - особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню, а носії збудників зазначених хвороб та особи, які мали контакт з такими хворими, обов'язковому медичному нагляду і карантину у встановленому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] дійсно є хворим на туберкульоз і являється джерелом туберкульозної інфекції та складає загрозу для оточуючих, оскільки на даний час знаходиться вдома, відмовляючись від подальшої госпіталізації та амбулаторного лікування, а тому його необхідно направити на примусове лікування терміном не на шість місяців, а на три місяці, відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», в подальшому продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Згідно\~ст.367 ч.1 п.7 ЦПК України\~- суд допускає\~негайне виконання рішення у справах про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Outcome: partial