Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Як зазначає заявник, вона звернулась до нотаріуса, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері через пропущений строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Заявник зауважує на те, що хоча її місце проживання зареєстровано окремо від матері, але на час її смерті вона постійно проживала разом з нею, вела спільне господарство, доглядала її. Заявниця стверджує, що мати з 2008 року хворіла, і потребувала постійного догляду, тому вона забрала її до себе додому, і та до кінця своїх днів проживала за адресою проживання заявниці. Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити її вимоги та встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 14.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні заявниця пояснила, що спадкодавець [PERSON] є її матір`ю, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 2008 року мати тяжко захворіла і не могла самостійно проживати. У зв`язку з цим, заявниця забрала її до свого дому, за адресою: [ADDRESS] , де остання проживання до дня своєї смерті, тобто до [INFO] . Просила задовольнити заяву. Представник заявниці адвокат Лейбюк В.П. підтримав заяву з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити. Заінтересована особа Яремчанська міська рада повторно в судове засідання не з`явилась, повідомлена була належним чином про дату і час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованої особи, яка достовірно знала про дату і час розгляду справи, про що свідчать розписки у матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є онукою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8, 9). [INFO] [PERSON] померла (а.с.6). Постановою державного нотаріуса Яремчанської міської державної нотаріальної контори Мотрук Н.Д. від 01.04.2021 року вих. № 109/02-31 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої, оскільки заявник у встановлений строк не прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с.7). Таким чином, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері в зв`язку з пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини. Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкодавця за останнім місцем проживання сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов від 01.04.20201 року (а.с. 14), показів у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] [PERSON] дійсно проживала зі своєю дочкою [PERSON] - заявницею у справі, до дня її смерті [INFO] та вела спільне господарство. Наведені докази підтверджують той факт, що заявниця постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] на момент її смерті, однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved