Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що з 2010 р. він переїхав до матері [PERSON] та мешкав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Оскільки вона не могла самостійно пересуватися здійснював за нею постійний догляд, купував ліки та продукти харчування. Крім того за час проживання він оплачував комунальні послуги, купував меблі, почав робити ремонт. В 2016 р. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження щодо належного їй майна та заповіла йому 1/6 частину квартири та його брату - [PERSON] 1/2 частину квартири, однак у зв`язку досягнутою домовленістю [PERSON] відмовився від своєї частки в рахунок отриманої грошової компенсації. 10.12.2019 р. заявник звернувся до приватного нотаріусу з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, як фактично прийнявший її, оскільки проживав на день смерті зі спадкодавцем, однак йому було роз`яснено про необхідність підтвердження цього факту через суд. Оскільки заявник мешкав зі спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті, просить суд встановити факт спільного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини. 15.01.20219 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області заява залишена без руху, заявнику наданий строк для усунення недоліків. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.02.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду. 26.05.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області до участі у справі у якості заінтересованої особи залучений [PERSON] . Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В подальшому представник заявника та заявник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення заявлених вимог. В подальшому надав заяву з клопотанням справу розглянути за його відсутності. Заінтересована особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіна О.В. надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути справу за її відсутності, вирішення справи залишила на розсуд суду. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявника знає з дитинства оскільки мешкають в одному будинку. З 2009 р. [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю, здійснював за нею догляд, купував продукти та необхідні ліки. Свідок [PERSON] суду підтвердила факт проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] на день її смерті. Зазначила, що [PERSON] піклувався про свою матір, крім необхідних продуктів харчування, купував меблі та вікна в квартиру наразі здійснює ремонт квартири. Суд, вислухавши заявника, думку заінтересованої особи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1796. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 23.04.2003 року, зареєстроване за № [NUMBER], квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1334283 від 27.08.2003 р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.01.2019 р., виданого Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №132. Згідно з заповітом зареєстрованим в реєстрі за № 9/218 від 15.03.2016 р. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження щодо належного їй майна, а саме: частки квартири [ADDRESS] та заповіла її синам [PERSON] в 1/6 частці та [PERSON] в 1/2 частці. Відповідно до розписки [PERSON] , мешкаючий за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 17.06.1996 р. отримав від [PERSON] , мешкаю чого за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 08.09.1998 р. грошові кошти в розмірі 150 000 грн. за Ѕ частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з повідомленням Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіної О.В. від 10.12.2019 р. № 813/01-16 про надання роз`яснень, нотаріус інформує [PERSON] про необхідність звернутися до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання, оскільки останній посилається на те, що фактично прийняв спадщину у зв`язку з тим, що постійно мешкав зі спадкодавцем на день її смерті. Так на підтвердження факту проживання за адресою: [ADDRESS] заявником надані квитанції про сплату комунальних послуг, договір № 13.12.2019-1 на поставку віконних блоків з ПВХ вартістю 12 000 грн. та товарний чек на придбання меблів на загальну суму 6448,00 грн. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадкових прав, з урахуванням визнання заявлених вимог заінтересованими особами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити даний факт неможливо. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявниками та підтверджених документами та показаннями свідків. На підставі викладеного,

Outcome: approved