Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим її колишнього чоловіка - [PERSON], [INFO] народяяження. Свої вимоги мотивує тим, що 18 серпня 2009 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб. [INFO] року у них народилася дитина - син [PERSON]. Після розірвання шлюбу, заради сина, вони ще намагалися зберегти відносини один з одним, та проживали разом до 2010 року. Однак у 2010 році [PERSON], зібравши речі, залишив місце їх постійного проживання в [INFO], і поїхав у невідомому напрямку, залишивши її одну з маленькою дитиною на руках. З того часу будь-який зв'язок між ними втрачено, він ні разу не зателефонував, не написав листа, іншим способом не повідомив про місце свого перебування. Вона не одноразово намагалася встановити місцезнаходження чоловіка, перепитувала друзів, знайомих, але це не дало жодного результату; із заявою до правоохоронних органів не зверталася. На даний час їй важко самостійно виховувати та утримувати їх спільну дитину, а реалізувати своє право на стягнення аліментів не в змозі, оскільки їй не відоме місце проживання чи перебування батька дитини [PERSON] Оскільки відомостей про місце перебування [PERSON] немає понад три роки, таким чином вважає, що такий помер, а тому просить суд оголосити його померлим. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник заінтересованої особи - управління соціального захисту населення Перечинської РДА Ковач О.Й. у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила. Під час розгляду справи судом направлено запити до Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області та Перечинського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області з метою отримання відомостей щодо перебування громадянина [PERSON] у розшуку, про наявність (відсутність) відкритих виконавчих проваджень відносно нього, а також відомостей щодо можливої смерті вказаного громадянина, на що судом отримано негативні відповіді (а. с. 30, 31, 35, 39, 46, 49). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47 ЦК України встановлено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, зокрема: правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті; спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Як встановлено в судовому засіданні заявник [PERSON] не змогла визначити час, з якого в місті постійного проживання відсутній [PERSON], не визначила чітко мету, для якої необхідно їй оголосити фізичну особу померлою, не навела обставин, які загрожували смертю фізичній особі або обставин, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Крім того, як встановлено в судовому засіданні з моменту зникнення [PERSON] заявник [PERSON] не вжила жодних заходів щодо встановлення його місця перебування, не звернулася з відповідною заявою до органів внутрішніх справ з повідомленням про його зникнення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає недоведеним той факт, що [PERSON] відсутній в місці свого постійного проживання понад три роки і у місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування. Відповідно до ст. ст. 305-309 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою та не підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed