Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

заявник звернувся до суду 23 травня 2016 року з заявою, яку 01 лютого 2017 року уточнив, вказавши, що 28.03.2015 року помер [PERSON]. За життя, 25.02.2014 року, останній склав заповіт, яким усе своє майно заповідав йому, заявнику. [PERSON] постійно проживав за адресою: [INFO], б. 12, вказане домоволодіння він фактично прийняв у спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер 29 жовтня 1999 року. Він, заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус постановою від 20 листопада 2015 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як право власності на нерухоме майно оформлено на [PERSON], а факт його смерті, місце останнього проживання та родинні відносини з [PERSON] не встановлено. Заявник не має свідоцтва про смерть [PERSON], який доводиться дідом [PERSON] та свідоцтва про народження [PERSON], батька [PERSON] Розшук відомостей про [PERSON] ніяких результатів не дав. Тому [PERSON] просить встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] та просить визнати [PERSON], [INFO] померлим з 01.01.1970 року (а.с. 1-2, 84-85). В судовому засіданні представники заявника [PERSON] та [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в заяві, наполягала на їх задоволенні. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник заінтересованої особи виконкому Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] при винесенні рішення покладалась на розсуд суду. Вислухавши представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до заповіту від 25 лютого 2014 року [PERSON] заповідав все належне йому майно [PERSON] (а.с. 4 копія заповіту). Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 20 листопада 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з тим, що власником будинку є [PERSON], факт його смерті, місце проживання та родинні відносини між спадкодавцем не встановлено (а.с. 6 копія постанови). Згідно довідки, виданої комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 07.09.2015 р. за № 142219 право власності на житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Самойлова, б. 12 (колишній номер будинку 10) зареєстровано за [PERSON], згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної [PERSON] депутатів від 16.10.1963 року (а.с. 7 копія довідки). Згідно відповіді Довгинцівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області за вх. № 30.09.2015 р. (а.с. 13) та повідомлення Державного архіву Дніпропетровської області (а.с. 14) відповідний запис в книгах реєстрації факту смерті щодо [PERSON] та інформація щодо наявності актового запису про народження [PERSON] відсутні. Відповідно до довідки від 13.05.2016 р. виданої Довгинцівським відділенням поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, за заявою [PERSON] проводились заходи щодо встановлення місця знаходження [PERSON], в результаті проведених дій встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим (а.с. 16 копія довідки). Відповідно до свідоцтва про одруження серії ЯФ № 671431 від 22 жовтня 1955 р., [PERSON], [INFO], зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після одруження прийняла прізвище чоловіка «Романченко» (а.с. 10 копія свідоцтва про одруження ). [PERSON] мав двох дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8 копії свідоцтв про народження). [PERSON] помер 29 жовтня 1999 року, [PERSON] померла 17 жовтня 1975 року, [PERSON] 27 січня 2004 року, [PERSON] 28 березня 2015 року (а.с. 3, 9, 11, копії свідоцтв про смерть). За життя [PERSON] звертався до відділу реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою щодо висилки повторного свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], однак згідно відповіді від 08.01.2011 р. за № 1052/02-17 архів за 1930 рік по Софіївському району не збережений (а.с. 12 копія повідомлення). Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян, проживаючих в [INFO], господарем зазначений [PERSON], [INFO], серед зареєстрованих значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19-25 копія домової книги). Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (стаття 57 ЦПК України).\~ Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є квартальним уповноваженим. Пам'ятає [PERSON], що він був уже не молодою людиною. Знає, що він будував будинок № 12 по вул. Самойлова в м. Кривому Розі, знала його сина [PERSON] та онуків [PERSON] і [PERSON]. Пам'ятає, що [PERSON] зник на початку 70-х років. Її батько підтримував товариські стосунки з [PERSON], тому памятає, що ніхто не знав, де він подівся. Його розшукували родичі, однак ніяких відомостей не мали. Згодом стали вважати, що його і в живих не має. Свідок [PERSON] суду пояснила, що памятає [PERSON] як власника будинку № 12 по вул. Самойлова в м. Кривому Розі. Вона теж памятає, що на початку 70-х років він зник, а в будинку залишились проживати тоді його син [PERSON]. Що трапилось із [PERSON] ніхто не знав, однак всі вважали його померлим, так як навіть протягом стількох років ніяких відомостей про нього не було. Відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Враховуючи надані суду письмові докази та пояснення свідків суд вважає встановленим факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] як батька та сина відповідно. Відповідно до статті 46 ЦК України - фізична особа може бути оголошено судом померлою, якщо в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про необхідність оголосити [PERSON] померлим, оскільки відсутні відомості про його місце перебування більше пяти років. Оголошення померлим необхідно заявнику для реалізації його права на спадкування.

Outcome: approved