Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1996. Зазначає, що спадкоємцями першої черги є вона, як дружина померлого та їхні діти - [PERSON] та [PERSON] . За її заявою, приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гловацькою А.В. заведено спадкову справу, діти спадкодавця від спадщини відмовилися в користь заявниці. Однак, при підготовці документів, встановлено, що в свідоцтві про право власності житло від 09.02.1996 допущена помилка в написані іі по батькові, зокрема « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Враховуючи викладене, заявник просить суд, встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність їй правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, видане 09.02.1996 Луцьким РТП у с. Гірка Полонка, Луцького району, Волинської області, згідно розпорядження від 22.01.1996 № 18. Ухвалою судді від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник заявника та заінтересовані осіби, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник заявника позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Заінтересовані особи, не заперечували щодо задоволення заяви. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заяви, суд установив таке. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.08). 17.05.1986 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації якого, заявником змінено прізвище на « [PERSON] », що випливає із свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.09). 09.02.1996 видано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та членам його сімї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.07). З дослідженої судом копії паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 04 січня 2002 року, встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові заявника - [PERSON] (а.с.03). Вказане свідчить про наявність розбіжностей у зазначені по батькові заявника, зокрема в свідоцтві про право власності на житло, замість « [PERSON] » помилково записано « [PERSON] » Судом встановлено, що існування розбіжносте в документах унеможлює реалізацію заявником прав на спадкування. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені судом докази вказують на те, що [PERSON] , яка зазначена в свідоцтві про право власності на житло від 09.02.1996 є тією самою особою [PERSON] , як зазначено в паспорті виданому на ім`я [PERSON] , а також у свідоцтві про народження [NUMBER] та про укладення шлюбу [NUMBER] . Однак наявність розбіжності в написанні по-батькові заявника зумовлює необхідність встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved