Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання без реєстрації в кімнаті [NUMBER] гуртожитку, розташованого по [ADDRESS] з серпня 2013 року по теперішній час. Заяву мотивує тим, що з серпня 2013 року заявницю [PERSON] та її дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було заселено до зазначеного гуртожитка без видачі ордера на право користування житловим приміщенням за усним розпорядженням заступника Олександрійського міського голови Давиденко Л.В. як багатодітній родині, котра перебуває на першочерговому обліку отримання житла з 15.10.2009 року. З того часу заявник постійно мешкає в кімнаті [NUMBER] гуртожитку, розташованого по [ADDRESS] по теперішній час, однак ордер на право користування житловим приміщенням виданий так і не був. В судовому засіданні 06.03.2018року заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали вимоги за заявою та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у заяві. В подальшому подали заяву, в якій провили справу слухати без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заяви не заперечив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, представника заявника, показання свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Пунктом 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.09.2017 року відкрито провадження у вказаній справі. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту. Судом встановлено, що з серпня 2013 року [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], постійно проживає в кімнаті [NUMBER] гуртожитку розташованого по [ADDRESS]. За змістом ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили той факт, що [PERSON] разом з чотирма дітьми, проживає в кімнаті [NUMBER] гуртожитку розташованого по [ADDRESS] з серпня 2013 року. Крім того, на ім'я заявника були оформлені розрахункові книжки, особові рахунки та укладені договори, оплата за отримані комунальні послуги здійснювалася з 2013 року. Суд також приймає до уваги, що заявник, звернувшись до міського голови м.Олександрії в березні 2018 року із заявою про її реєстрацію за місцем проживання за адресою: [ADDRESS], отримала письмову відмову та їй було запропоновано звернутись до суду для встановлення факту проживання в зазначеній кімнаті. Відповідно до довідки управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради від 21.03.2017 року №07-216 [PERSON] перебуває на квартирному обліку за місцем проживання при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради з правом першочергового отримання житла з 15.10.2009 року та станом на 21.03.2017 року під №100. Відповідно до довідки управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради від 21.03.2017 року №07-215 [PERSON] перебуває на квартирному обліку за місцем проживання при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради на отримання кімнати у гуртожитках міста з 09.07.2013 року та станом на 21.03.2017 року під №57. Згідно акту-розпорядження директора КП «Житлогосп» від 24.04.2017 року №223 [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дійсно проживає в кімнаті [NUMBER] гуртожитку розташованого по [ADDRESS] без реєстрації з серпня 2013 року. Заявник позбавлена в позасудовому порядку вирішити питання, оскільки листом Олександрійської міської ради №К-232 від 16.03.2018 року заявниці запропоновано звернутись до суду та вирішити питання в судовому порядку. Відповідно до вимог ст.ст.810, 825 ЦК України за договором найму житла наймодавець надає наймачу житло для проживання у ньому на певний строк та за окрему плату. Наймач житла має право відмовитись від договору найма, попередивши наймодавця та звільнити помешкання. У частині 1 ст.315 ЦПК України, наведено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. При цьому, відповідно ч.2 зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт. Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, суд вважає, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення.

Outcome: partial