Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження до заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, а саме своєї матері [PERSON], яка померла 08 червня 2015 року в місті Луганськ. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась та просила розглядати справу за її відсутності, заяву підтримує про що подав до суду письмову заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився та не повідомив причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника [PERSON] (а.с.3). Заявник [PERSON]посилається на те, що її мати [PERSON], знаходячись на тимчасово окупованій території України в місті Луганськ, померла 08 червня 2015 року. На підтвердження чого надала до суду копію свідоцтва про смерть (а.с.4), довідку про причину смерті (а.с.3). Державна реєстрація смерті громадянки [PERSON] не була проведена на території України, що підтверджується Відмовою у проведенні державної реєстрації смерті (а.с.5). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Таким чином, судом достовірно встановлений факт смертіВалуйської [PERSON], яка померла 08 червня 2015 року в місті Луганськ, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved