Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, зазначивши, що 21 червня 2013 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції. В шлюбі з [PERSON] [INFO] народилась дитина - живий доношений хлопчик. Пологи відбулися на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь. При зверненні до пологового будинку Сімферопольської ЦРЛ з усною вимогою видати медичне свідоцтво про народження, йому відмовили, посилаючись на те, що в АР Крим діє закон Російської Федерації та йому рекомендували звернутися до органів РАЦС у м.Сімферополь для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого російським законодавством та набуття дитиною громадянства Російської Федерації. Реєструвати дитину за законодавством Російської Федерації, отримуючи при цьому громадянство Російської Федерації він з дружиною не бажають, а так як відсутнє медичне свідоцтво про народження дитини і не має можливості його отримати, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції йому відмовлено у державній реєстрації народження його дитини. Заявник просив суд встановити факт народження [INFO] дитини - [PERSON] в м. Сімферополь АР Крим, матір'ю якого є [PERSON], [INFO], батьком - [PERSON], [INFO], зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького РУЮ зареєструвати факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON], [INFO] в м. Сімферополь АР Крим та внести відомості про народження до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та видати свідоцтво про народження. Заінтересована особа відділ державної РАЦС Мурованокуриловецького районного управління юстиції в судове засідання представника не направив, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, не заперечує на задоволення заяви [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, повністю підтримує заяву чоловіка [PERSON] про встановлення фату народження сина. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності заінтересованих осіб. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили задоволити. Суд, розглянувши справу вважає, що заяву слід задоволити частково, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 21 червня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції, актовий запис № 1162 (а.с. 11). [INFO] о 06 годині 30 хвилин в пологовому відділені ЦРЛ м.Сімферополь [PERSON] народила живого доношеного хлопчика, що підтверджується довідкою Сімферопольського районного територіального медичного об'єднання від 18.11.2014 року (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. З відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького РУЮ № 398 від 06 березня 2015 року на звернення [PERSON] від 03.03.2015 року щодо державної реєстрації народження дитини слідує, що [PERSON] відмовлено у державній реєстрації народження дитини через відсутність медичного свідоцтва про народження (а.с. 14) Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження [PERSON], [INFO] у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року. Так п.1 п.п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви [PERSON] щодо встановлення факту народження його дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає, необгрунтованими вимоги [PERSON] про зобов'язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області зареєструвати народження дитини та видати свідоцтво про народження, оскільки такі вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження у відповідності до положень Цивільного процесуального кодексу України та можуть бути заявлені в порядку позовного провадження. У зв'язку з чим заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial