Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку згодом уточнив, обґрунтовуючи її тим, що 13.11.2008 року помер дідусь заявника [PERSON], батьком [PERSON]І був [PERSON], який помер 03.05.1990 року. Після їх смерті залишилася спадщина це по ? частині житлового будинку за адресою Одеська область м. Біляївка вул. Пушкінська, 43 (теперішній номер будинку 73). [PERSON] подарував своєму сину [PERSON]І ? частину вказаного будинку. Також у вищезазначеному будинку був зареєстрований син [PERSON]І [PERSON], але починаючи з 2007 року останній у цьому будинку не проживав, а проживав у м. Одесі де і помер у 2015 році. Заявник звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Біляївського району Одеської області, але нотаріус йому відмовив у прийняті спадщини та порадив звернутись до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення, для визначення після кого заявнику приймати спадщину. Заявник у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, на своїх вимогах наполягав, та просив вимоги про встановлення факту не прийняття спадщини та не проживання [PERSON] в м. Біляївка по вулиці Пушкінська, 77, залишити без розгляду (а.с. 50). Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що Біляївська міська рада Одеської області не заперечує проти заяви [PERSON] (а.с. 49). Частинами 3, 4 ст. 200\~ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності № 275 від 03.12.1959 року житловий будинок Одеська область м. Біляївка вул. Пушкінська, 43, належав [PERSON] (а.с.15). Згідно договору дарування від 07.03.1964 року [PERSON] подарував своєму сину [PERSON]І ? частину житлового будинку, який знаходиться за адресою Одеська область м. Біляївка вул. Пушкінська, 43 (а.с. 14). 13.11.2008 року помер дідусь заявника [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 534266, актовий запис 273 (а.с. 11). Згідно довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради №2363 від 10.07.2018 року вбачається, що на день смерті [PERSON], померлого 13.11.2008 року, разом з ним за адресою Одеська область м. Біляївка вул. Пушкінська, 77, були зареєстровані: [PERSON] онук та [PERSON] син, який помер 11.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 422825, актовий запис 975 (а.с. 37, 12). Згідно довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради № 2362 від 10.07.2018 року, вбачається, що [PERSON], який помер 13.11.2008 року дійсно до дня смерті був зареєстрований та проживав у [INFO] (а.с. 36) також дане підтверджується копією домової книги (а.с. 19-23). Відповідно до акту Біляївської міської ради від 13.08.2018 року, вбачається, що [PERSON] постійно проживав зі своїм батьком [PERSON] за адресою Одеська область м. Біляївка вул. Пушкінська, 43 (теперішній номер будинку 73) (а.с. 24). Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Із викладеного вбачається, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] стверджується співпаданням зазначення їх родових прізвищ, по батькові, які відображені в досліджених документах, фактичними обставинами справи. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту : родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження , смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті ,\~смерті особи,\~яка пропала\~безвісти за\~обставин,\~що загрожували\~їй смертю\~або дають\~підстави вважати\~її загиблою\~від певного\~нещасного випадку\~внаслідок надзвичайних\~ситуацій техногенного\~та природного\~характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз'яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз'яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована, встановлення вказаних фактів має для заявника юридичне значення та від цього залежать його майнові права, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved