Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

заявник звернувся до суду з вимогами: встановити факт смерті 23 лютого 2016 року в місті Макіївка Донецької області, непідконтрольному державній владі України, [PERSON], [INFO], громадянина України, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть; встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та його батьком [PERSON], [INFO], з метою звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлого. В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що 23.02.2016 року в місті Макіївка Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України, помер [PERSON], який там і похований. Єдиними документами, що підтверджують цей факт є довідка про смерть та свідоцтво про смерть, видані незаконними органами, розташованими на вказаній території непідконтрольній державній владі України. Заявник вказав, що померлий є його батьком, але із-за різного написання їх прізвищ (в паспорті громадянина України батька - прізвище вказане Калініченко, а в паспорті заявника прізвище на українській мові Калиниченко) він документально не може підтвердити родинний зв'язок із померлим, що йому необхідне для прийняття спадщини. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги і просить їх задовольнити за обставин та з підстав, викладених в заяві. [PERSON], як заінтересована особа у справі, надала пояснення суду про те, що дійсно в місті Макіївка Донецької області 23 лютого 2016 року в її присутності помер її чоловік [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. Вона і чоловік проживали разом за адресою: м.Макіївка мікрорайон Зелений[ADDRESS], потім переселилися з тимчасово окупованої території в село Приморський Посад Приазовського району Запорізької області, через деякий час поїхали в м.Макіївку і там чоловік помер в її присутності та в присутності сина [PERSON], який дійсно є рідним сином померлого [PERSON] Вона просить задовольнити заяву, зазначивши, що це необхідно для державної реєстрації смерті чоловіка та прийняття сином спадщини, від прийняття якої вона відмовляється. Представник заінтересованої особи Приазовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився по невідомій причині. Із досліджених судом письмових доказів встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії ДНР № 019375, виданого 25.02.2016 року Горняцьким відділом ЗАГС м.Макіївка Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON], народжений 15.09.1938 року в селі Коровій Яр Красно-Лиманського району Донецької області Україна, помер 23.02.2016 року у віці 77 років, в місті Макіївка, Горняцький район, Донецької області, про що 25 лютого 2016 року складений запис про смерть № 273. Такі ж дата і місце смерті [PERSON] зазначені в лікарському свідоцтві про смерть № 59 від 24.02.2016 року і довідці про причину смерті, які видані центром первинної медико-санітарної допомоги № 2 м.Макіївки Донецької Народної Республіки. Даючи оцінку допустимості доказів документів, виданих органами Донецької Народної Республіки, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. А відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце) [PERSON], які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території Донецької області, так як наведені обставини смерті особи - 23 лютого 2016 року в місті Макіївка Донецької області підтверджуються наданими в судовому засіданні показами заявника [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] За таких обставин вимога заявника про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Щодо встановлення факту родинних відносин то суд приймає до уваги покази [PERSON], яка підтвердила цей факт, а також наступні документи: -копію паспорту серії СА № 762275, виданого 02 липня 1998 року Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області, громадянина України [PERSON] (російською мовою вказано [PERSON]) [PERSON], який народився 15.09.1938 року в селі Коровій Яр Красно-Лиманського району Донецької області, місце проживання якого зареєстроване з 13.11.2010 року в [ADDRESS]; -копію паспорту серії СВ № 954797, виданого 21 лютого 2006 року Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області, громадянина України [PERSON] (російською мовою вказано [PERSON]) [PERSON], яка народилася 31.01.1940 року в селі Приморський Посад Приазовського району Запорізької області, місце проживання якої зареєстроване з 13.11.2010 року в [ADDRESS]; -копію паспорту серії ВА № 152312, виданого 16 грудня 1995 року Гірницьким РВ УМВС України в м.Макіївці Донецької області, громадянина України [PERSON] (російською мовою вказано [PERSON]) [PERSON], який народився 02.03.1970 року в селі Тинна Дунаєвецького району Хмельницької області, місце проживання якого зареєстроване з 08.05.1991 року в [ADDRESS]; -копію свідоцтва про народження серії І-ЯК № 654444, виданого 18.03.1970 року Тинянською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області, про те, що (дослівно на російській мові) отцом [PERSON], рожденного 02.03.1970г. в с.Тынна Дунаевецкого района Хмельницкой области, является [PERSON]. На думку суду наведені дані в цих документах в сукупності з показами [PERSON] дають підстави вважати, що померлий 23.02.2016 року в м.Макіївці Донецької області [PERSON] є рідним батьком заявника [PERSON]. Згідно п.п.1,8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд має право встановити факт родинних відносин, якщо особа не може документально підтвердити родинний звязок, а також факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд керується також положеннями ст. 257-1 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи те, що Верховною Радою України не визначений чіткий та вичерпний перелік назв населених пунктів Донецької області, які визнаються тимчасово окупованою територією України та те, що норми статті 257-1 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, серед яких є місто Макіївка Донецької області. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви, які є обґрунтованими і підтверджені, дослідженими в судовому засіданні доказами. Встановлення зазначених вище фактів має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне йому для оформлення свідоцтва про смерть батька та прийняття спадщини.

Outcome: approved