Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Заявник звернувся до Кілійського районного суду з заявою про встановлення юридичного факту. З заяви, вбачається, що 19.03.2001 року заявник отримав державний акт на право постійного користування землею серії І-ОД № 009495, на земельну ділянку, розташовану на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення селянського /фермерського/ господарства площею 1,66 га. Встановлено, що в державному акті на право постійного користування землею серії І -ОД № 009495 по батькові заявника помилково вказане як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». З відповідною заявою про виправлення помилки заявник звернулася до Відділу у Кілійському районі ГУ Держгеокадастру в Одеської області, але отримав відмову у виправленні помилки. Виправити помилку на теперішній час неможливо. Заявник в заяві просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, надав заяву, за якою з позовними вимогами згоден, претензій до позову не має. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності всіх учасників справи, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України, серії [NUMBER] , виданим Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, заявником є [PERSON] , [INFO] . З копії державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 009495 , виданого 19 березня 2001 року на підставі розпорядження Кілійської районної Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 26.02.2001 р. № 14-РР, вбачається, що « [PERSON] » надано у постійне користування земельну ділянку площею 1.66 га, розташовану на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення селянського /фермерського/ господарства. Як вбачається з відповіді Відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 751/138-19 від 25.10.2019 року на заяву [PERSON] , у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Законом України «Про державний земельний кадастр», постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», з 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації права власності та користування земельною ділянкою. Законодавством України виправлення помилок в державних актах на землю не передбачено. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved