Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, на обґрунтування якої вказала, що вона перебуває в юридичному шлюбі з [PERSON], від якого 22 грудня 2016 року в м. Алчевську Луганської області народила дівчинку, що підтверджується медичним свідоцтвом про її народження, виданим «Алчевським центром матері і дитини». 15.06.2017року вона, як мати дитини, звернулася до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою належної реєстрації дитини та отримання свідоцтва про її народження українського зразка, надавши відділу вказаний документ, однак в здійсненні державної реєстрації народження дитини їй було відмовлено на тій підставі, що документ про народження дитини виданий неповноважним органом і розяснено право звернення до суду для встановлення факту народження. З метою забезпечення реалізації виникнення прав та обовязків матері і дитини заявник просить суд встановити факт народження [PERSON] 22 грудня 2016 року у місті Алчевську Луганської області дитини [PERSON], що надасть можливість отримати свідоцтво про народження державного зразка. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і суду пояснила, що 15 серпня 2014року вона уклала шлюб з [PERSON], залишивши собі дошлюбне прізвище. 22.12.2016 року в м. Алчевську вона народила доньку [PERSON], яка до теперішнього часу не має свідоцтва про народження державного зразка. Зазначаючи на необхідність юридичного визначення походження дитини, заявник просить суд встановити факт народження нею 22 грудня 2016 в м. Алчевську Луганської області дитини жіночої статі з метою подальшої державної реєстрації народження дитини. Зацікавлена особа [PERSON]М вимоги заявника визнав, підтвердивши суду факт народження дружиною [PERSON] доньки, яка народилася на окупованій території в м.Алчевську 22 грудня 2016року. Представник Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Вислухавши пояснення заявника, свідка [PERSON] та дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.144 Сімейного Кодексу України, п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини дитина, яка з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, повинна бути зареєстрована одразу ж після народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини згідно ч.4 ст. 13 цього закону та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу або висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за встановленою формою. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону є рішення суду про встановлення факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 257-1 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник перебуває в юридичному шлюбі з [PERSON], [INFO], зареєстрованому 15 серпня 2014року, актовий запис № 482, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області. Заявник зареєстрована за адресою: [INFO], а її чоловік [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження народження дитини заявником надано медичне свідоцтво №934 від 22.12.2016 року, видане «Алчевським центром матері і дитини», згідно якого [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], 22.12.2016 року о 06.35 годині в Алчевському центрі матері і дитини народила дівчинку вагою 3400 г, та свідоцтво про народження [PERSON], видане відділом запису актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції, згідно якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і жодних правових наслідків не створює. Саме з цих підстав заявнику було відмовлено в реєстрації дитини Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, куди вона звернулася 15.06.2017 року. Отже, єдиним законним способом отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, що буде визнане державою Україна, є звернення із заявою до суду в порядку окремого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України для встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості її реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану. Підставою для одержання такого документу, відповідно до ч. 2 ст.259 ЦПК, є рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність доказів, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. В якості доказів щодо певної обставини суд може брати до уваги показання свідків, з огляду на що суд приймає в якості доказу щодо факту народження дитини [PERSON] показання свідка [PERSON], яка суду пояснила, що є хрещеною матірю доньки заявника, яка народилася 22 грудня 2016року в м.Алчевську. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Алчевськ Луганської області включено в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому надані суду медичне свідоцтво про народження за № 934, видане 22 грудня 2016 року медичною установою м. Алчевська, та свідоцтво про народження серії І-ВВ №011453, видане відділом запису актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції не можуть бути визнані судом належними доказами, оскільки видані органами, створеними не відповідно до вимог українського законодавства. Разом з тим, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію у справі «Кіпр проти Туреччини» та Консультативний висновок Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, виходячи з ключових інтересів дитини та її батьків, відомості, викладені у них, суд може оцінити у сукупності та взаємозвязку з іншими доказами, які дозволяють суду вважати вимоги заявника доведеними. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно пункту 1 глави 1 розділу III Правил державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст.133 цього Кодексу передбачено, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік - батьком дитини. Так як дитина народилася в шлюбі, її батьками в свідоцтві про народження мають бути зазначені заявник [PERSON] і [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved