Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. У заяві вказала, що в даний час вона звернулась до Лубенського відділу з питань перерахунку пенсій управління застосування пенсійного законодавства щодо оформлення пенсії у зв`язку з досягненням пенсійного віку, надавши, зокрема, трудову книжку серії [NUMBER] , яка була видана 05.08.1980 року, однак, в даній книжці мається виправлення місяця її народження, що стало підставою відмови у призначенні пенсії. Заявник прохає суд встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , яка видана 05.08.1980 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , в якій мається виправлення у місяці народження. В судове засідання представник заявника [PERSON] - адвокат Лисенко А.Ф. не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає. Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням щодо розгляду справи без його участі. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Кожна особа, як убачається зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Встановлено, що, відповідно до паспорта заявниці, остання народилась [INFO] в м.Лубни Полтавської області (а.с.3). У зв`язку з досягненням пенсійного віку, заявниця має намір оформити пенсію, однак, у трудовій книжці серії [NUMBER] (а.с.4-5), яка видана 05.08.1980 року мається виправлення у написанні місяця народження працівника. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначається перелік фактів, які можуть встановлюватись судом, зокрема і встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що трудова книжка [NUMBER] складена на ім`я [PERSON] . В свою чергу відомості щодо прийняття та звільнення зазначені в ній повністю відповідають відомостям щодо трудового стажу [PERSON] , вказаними в довідці роботодавця - завідувача МЛА №200-філії ПОКП № 13 від 19.02.2020 року. Відомості щодо дати народження власника трудової книжки відповідає даним щодо народження заявника в частині числа народження та року народження та відрізняються в частині місця народження. Наведені факти поза розумним сумнівом доводять те, що вказана трудова книжка належить заявнику, проте в ній міститься описка щодо місяця народження [PERSON] . При таких обставинах суд вважає, що встановлення юридичного факту, а саме належності заявникові трудової книжки не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved