Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 22.07.2015 року помер його батько [PERSON] Внаслідок його смерті відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів громадянського стану м. Севастополя видано свідоцтво про смерть. Оскільки на даний час територія АР Крим є окупованою заявнику було відмовлено у державній реєстрації смерті його батька на підставі наданого ним свідоцтва про смерть, оскільки вказане свідоцтво є недійсним та не створює правових насідків. У звязку з цим заявник просив встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження с. Беседівка Ново-Василівського району Запорізької області, Україна, місце смерті м. Севастополь, дата смерті 22.07.2015 року. Заявник в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений в порядку ст. ст. 74,76 ЦПК України. Його представник в судове засідання не зявися також, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений належним чином в порядку ст. ст. 74,76 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.5 ч.2 ст. 243 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2 ч.1,2\~ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про смерть, виданого 23.07.2015 року відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів громадянського стану м. Севастополя вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], Україна, помер 22.07.2015 року у м. Севастополь АР Крим. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON], який помер 22.07.2015 року, що видане відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів громадянського стану м. Севастополя 23.07.2015 року є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбаченихКонституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються\~Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. При цьому, відповідно до ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров»я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року№ 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації про смерть є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форми № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена на азом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Підстав до відмови в задоволенні заяви суд не вбачає.

Outcome: approved