Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту смерті. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що він народився [INFO] року в м. Стаханов Луганської області. У свідоцтві про його народження серія [NUMBER], виданому повторно 31 жовтня 2017 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, його прізвище записано - [PERSON], а батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Його батько [PERSON], [INFO], народився в с. Чмерівка Чигиринського району Черкаської області, а помер [INFO] року в м. Ірміно Луганської області, на тимчасового окупованій території України, а тому, отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка від компетентних органом державної влади України неможливо. Заявник зазначає, що в паспорті його прізвище записано - [PERSON], а в паспорті його батька прізвище записано - [PERSON] тобто вбачається відмінність в написанні прізвищ, що ставить під сумнів наявність родинного зв'язку між ними. Крім того, згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово-окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Після смерті його батька відкрилася спадщина на майно, а він є спадкоємцем першої черги за законом. 31 жовтня 2017 року він звернувся до Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON], але отримав відмову, оскільки ним для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В зв'язку з чим просить встановити той факт, що він є рідним сином [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, та встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця с. Чмерівка Чигиринського району Черкаської області, місце смерті - місто Ірміно Луганської області, дата смерті - [INFO] року. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав, пояснив, що [PERSON] є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. Коли він отримував паспорт громадянина України, то зразу не звернув уваги на те, що його прізвище записано з апострофом [PERSON]. Його батько мешкав в м. Ірміно Луганської області. [INFO] року йому по телефону повідомили, що його батько помер і він поїхав ховати батька. Свідоцтво про смерть [PERSON] він отримав у м. Стаханов Луганської області, але з цим свідоцтвом він не може звернутися до нотаріуса з заявою по прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька, оскільки воно є недійсним на території України. Тому просить його заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та винести рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В свідоцтві про народження заявника зазначено: [PERSON], [INFO], місце народження - м. Стаханов Луганської області, батько - [PERSON], мати - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого повторно Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 31 жовтня 2017 року, актовий запис № 350. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 2МВМ Стахановського МВУМВС України в Луганській області 30 жовтня 1996 року, заявник є [PERSON], [INFO], місце народження - м. Стаханов Луганської області. Згідно наданої заявником копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом запису актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, актовий запис № 1106, [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в ЛНР м. Стаханов. Як вбачається з копії довідки про причину смерті та копії лікарського свідоцтва про смерть, виданого Стаханівською міською багатопрофільною лікарнею Луганської Народної Республіки від 09 жовтня 2017 року № 384, [PERSON] помер [INFO] року в ЛНР м. Стаханов. Листом начальника Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 1049/14.25-143 від 31 жовтня 2017 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З ксерокопій фотокарток кладовища видно, що на табличці на могильному хресті написано - [PERSON] [INFO] - [INFO] р. Як вбачається з копії Заказу на організацію та проведення поховання [PERSON], [INFO], дата смерті [INFO] року, виданого ПП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] замовником організації та проведення поховання [PERSON] був [PERSON] Згідно копії розрахункової квитанції від 11 жовтня 2017 року [PERSON] сплатив за поховання [PERSON] 30150 рублів. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є дружиною заявника. Батько заявника [PERSON] мешкав в м. Стаханов Луганської області, приїжджав до них у гості в м. Тернівка. [INFO] року [PERSON] помер. Про його смерть по телефону повідомили її чоловіка і він поїхав ховати батька. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є тещею заявника. Батько заявника [PERSON] приїжджав до них у гості в м. Тернівка, та [INFO] року помер. Про його смерть по телефону повідомили зятя, сказали, що батько помер вдома, зять їздив ховати батька. Відповідно ч. 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Державна реєстрація смерті фізичної особи передбачена статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до якої державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-УІІІ, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Ірміно відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER], видане відділом запису актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, актовий запис № 1106, копії довідки про причину смерті та копії лікарського свідоцтва про смерть, виданого Стаханівською міською багатопрофільною лікарнею Луганської Народної Республіки від 09 жовтня 2017 року № 384, а також копія довідки про причину смерті та копія лікарського свідоцтва про смерть, виданого Стаханівською міською багатопрофільною лікарнею Луганської Народної Республіки від 09 жовтня 2017 року № 384, що встановлюють факт смерті, є недійсними і не створюють правових наслідків в Україні. Відповідно до положень ч. 2 ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган реєстрації актів цивільного стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Оскільки факт родинних відносин та факт смерті, про встановлення яких просить заявник, мають для нього юридичне значення, так як це необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть батька, що в наступному надає йому право на прийняття спадщини, а також з урахуванням того, що зазначені факти знайшли своє підтвердження та м. Ірміно і м. Стаханов Луганської області відносяться до тимчасово окупованою території України,отже суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та факту смерті задовольнити.

Outcome: approved