Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просив встановити факт проживання його та [PERSON] однією сім'єю у будинку [ADDRESS] з серпня 1997 року по [INFO] року. В обґрунтування заяви посилався на те, що з серпня 1997 року по [INFO] року він та його тесть проживали однією сім'єю в будинку [ADDRESS], були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. До того ж, з 22 серпня 1997 року він зареєстрований за вищевказаною адресою, про що свідчить відповідна відмітка в його паспорті та довідка № 103 про склад сім'ї від 22.07.2013 року, видана головою ОСН №12. [INFO] року [PERSON] помер, про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану було видано свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з будинку [ADDRESS]. За життя його тесть своїм майном не розпорядився, заповіт не склав. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги, вважав, що має право на спадкування за законом у четверту чергу. Він фактично прийняв спадщину, а також звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, він звернувся до вказаного нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив йому у оформленні права на спадщину, вказавши, що документів, які надано недостатньо. Пізніше, 25.11.2013 року нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 186/02-31. Тому, встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як путь років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання відповідного свідоцтва. В судовому засіданні заявник заявлені ним вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, що зазначені ним у заяві. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні покладався на розсуд суду при вирішенні питання про задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є тестем [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 1943 року та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.08.1972 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] помер [INFO] року. Згідно довідки № 103, що видана головою квартального комітету, на момент смерті [PERSON] з ним проживав і був зареєстрований його зять - [PERSON] Обидва були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 1997 року. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2013 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON]., на 1/2 частину будинку [ADDRESS] Проте, [PERSON] було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв'язку із ненаданням документів, які б надали змогу віднести його до конкретного кола спадкоємців за законом, зокрема рішення суду про встановлення факту проживання однією сім'єю. З копії домової книги, що долучена до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з серпня 1997 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є головою квартального комітету за місцем реєстрації заявника та його сусідкою. [PERSON] був тестем [PERSON] Вони разом жили з 1997 року. Після смерті своєї дружини [PERSON] та його тесть продовжували жити разом. Заявник допомагав тестю, робив у домі ремонт, змінив вікна. Єдиним родичем [PERSON] є його онук - син [PERSON], проте він вже багато років проживає в Ізраїлі і не приїжджав ані на похорони діда, ані своєї матері. Свідок [PERSON] суду пояснила, що живе поруч із заявником. Спочатку у будинку [ADDRESS] жили [PERSON], його дружина та тесть, а після смерті дружини заявника, той залишився мешкати разом із [PERSON], доглядав за ним, допомагав утримувати будинок. Таким чином, з наданих доказів та показів, допитаних в судовому засіданні свідків, судом встановлено, що заявник та [PERSON] понад п'ятнадцять років, а саме з серпня 1997 року по [INFO] року, проживали разом за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved