Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO] В обґрунтування заяви покликається на те, що в 2015 році познайомилась з [PERSON], [INFO], з яким у них склалися теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного, а тому має намір зареєструвати з ним шлюб, однак Сихівським ВРАЦС у м.Львові їй було відмовлено у реєстрації шлюбу, оскільки вона не досягла шлюбного віку та відповідно роз'яснено право звернутись з даного приводу до суду. Визнання права на укладення шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки вона з [PERSON] мають спільну восьмимісячну дитину та бажають узаконити свої відносини як повноцінна сім'я. Її мати - [PERSON] не заперечує проти укладення даного шлюбу. У зв'язку із вищенаведеним, вимушена звернутися до суду із даною заявою. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала повністю та надала суду пояснення аналогічні змісту такої, просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], матір заявниці, у судовому засіданні також підтримала заяву. Вважає, що задоволення такої буде відповідати інтересам [PERSON] та [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги заяви, ствердив, що має намір укласти з [PERSON] шлюб та створити повноцінну сім'ю, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Сихівського ВДРАЦС ЛМУЮ в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та досліджуючи докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до вимог ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст.23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до паспортних даних, заявник [PERSON] народилася [INFO], тобто являється неповнолітньою та на день розгляду справи судом досягла повних 16 років. Як вбачається з пояснень заявниці та заінтересованої особи [PERSON], такі мають намір одружитись, однак [PERSON] не досягла шлюбного віку. Водночас, як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.02.2017 (актовий запис 554), заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] Крім того, матір заявниці - заінтересована особа [PERSON], не заперечує проти укладення шлюбу її доньки [PERSON] із заінтересованою особою [PERSON] За змістом п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007року № 11 до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Відповідно до ч.1 ст.27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Судом встановлено, що подана до суду заява [PERSON] є результатом повного усвідомлення нею усієї відповідальності, яка настає внаслідок укладення шлюбу (необхідності утримання спільної дитини, покладення обов'язку збереження сім'ї, тощо). Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. У відповідності до положень згаданої Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст.23 СК, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Таким чином, враховуючи добровільні наміри [PERSON] та [PERSON] на укладання шлюбу, а також те, що останні є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], а також думку матері заявниці, суд вважає за доцільне надати [PERSON] право на укладення шлюбу, що відповідатиме її інтересам, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 22, 23, 27 СК України та

Outcome: approved