Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа - [PERSON] .Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця Киргизстану, громадянина республіки Узбекистан, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - безвісно відсутнім.На обґрунтування своїх вимог зазначає, що у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , перебували з 2015 року. 12 січня 2017 року було укладено шлюб між нею та [PERSON] . Однією сім`єю вони проживали та зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності їй та її матері - [PERSON] . Так як її чоловік є громадянином Узбекистану, в Україні він перебував на законних підставах, згідно довідки на тимчасове проживання, виданої 13 лютого 2017 року. До отримання зазначеної довідки мав також офіційний дозвіл на проживання на території України. На початку 2018 року чоловік отримав візу на виїзд в Південну Корею і з особистими речами виїхав в лютому 2018 року на роботу. Восени 2018 року [PERSON] припинив будь-яке спілкування із заявницею, офіційних даних про його місцезнаходження вона не має. Ухвалою суду від 31 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження, призначено розгляд справи на 30 квітня 2021 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ст.211 ч.3 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи достатньо матеріалів про правовідносини сторін, заявник заявлені вимоги визнає, відсутня необхідність заслуховування особистих пояснень сторін. Вивчивши письмові докази, пояснення свідка, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. 12 січня 2017 року було укладено шлюб між заявницею та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб/а.с.7/. [PERSON] проживав та зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї/а.с.13/. Квартира належить на праві приватної власності заявниці та її матері - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло/а.с.10/ та копією технічного паспорта/а.с.11-12/. [PERSON] є громадянином Узбекистану, що підтверджується копією паспорта громадянина Узбекистану/а.с.8/ В Україні він перебував на законних підставах, згідно довідки на тимчасове проживання, виданої 13 лютого 2017 року/а.с.8/. До отримання зазначеної довідки мав також офіційний дозвіл на проживання на території України. На початку 2018 року чоловік отримав візу на виїзд в Південну Корею і з особистими речами виїхав в лютому 2018 року на роботу. Восени 2018 року [PERSON] припинив будь-яке спілкування із заявницею, офіційних даних про його місцезнаходження вона не має. Відповідно до акту №47 [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з 2018 року/а.с.14/. Згідно листа з Державної прикордонної служби України відомостей щодо перетинання державного кордону України [PERSON] в період 01 січня 2018 року по 12 квітня 2021 року не виявлено/а.с.28/. Встановлення факту безвістно відсутнього необхідно для розірвання шлюбу в органах РАЦС, знятття з реєстраційного обліку, непроживаючого в квартирі [PERSON] , та інших питань Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявника, з таких мотивів. Відповідно ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. За вимогами ст.ст. 305-309 ЦПК України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Враховуючи, що [PERSON] , [INFO] за останнім відомим місцем проживання відсутній, відомості щодо місця його перебування відсутні понад два роки, суд, оцінюючи належність, допустимість, кожного доказу окремо, приходить висновку про достатність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім.

Outcome: approved