Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою 03.04.2019 та просив суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - трудової книжки з виправленнями, заповненої Талди-Курганським райоб`єднанням «Казсельхозтехника», російською мовою на ім`я « [PERSON] 1951 года рождения», в якій внесено виправлення в частині прізвища на « [PERSON] » та в частині року народження на « [INFO] », та вкладиша до неї де дані про нього вказано російською мовою « [PERSON] , [INFO] », з виправленням дати народження на 02.02.1952. В обґрунтування заяви вказував, що в 1967 р. він працював у Талди-Курганському райоб`єднанні «Казсельхозтехника», де на його ім`я виписано трудову книжку. У 2012 році, з досягненням пенсійного віку він звернувся до органів пенсійного фонду для оформлення пенсії. В органі пенсійного фонду його увагу звернено на наявність виправлень в трудовій книжці, які впливають на обчислення його трудового стажу та відповідно на розмір пенсії. Так, при оформленні трудової книжки його прізвище було вказано російською мовою як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », а замість повної дати народження вказано «1951» , що не співпадає з дійсною датою його народження - « [INFO] ». Пізніше вказані дані виправлено, про що містяться виправлення в трудовій книжці. Крім цього, у вкладишу до трудової книжки також містилися неточності в даті народження, а саме замість « [INFO] » помилково вказано « [INFO] », тому вкладиш також містить виправлення. Вище вказані недоліки в оформленні трудової книжки перешкоджають заявнику отримати пенсію відповідно до напрацьованого трудового стажу. Підтвердити трудовий стаж по ряду підприємств він позбавлений можливості у зв`язку з їх ліквідацією, а тому підтвердження належності йому вказаної трудової книжки має для нього юридичне значення. Заявник до суду не з`явився, просив справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, про що подав відповідну заяву (а.с.14). Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало до суду заяву, в якій просило суд розглянути справу за відсутності їх представника, відзиву на заяву не подано (а.с. 15-16). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 22.08.1968 видано трудову книжку «[PERSON], 1951» (запис російською мовою) (а.с. 6). Вказана трудова книжка містить записи про виправлення прізвища та дати народження її власника, а саме замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] », а замість дати народження «1951» вказано « [INFO] » (а.с. 6). Виправлення здійснено на підставі паспортних даних заявника та з дотриманням порядку визначеного п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 (а.с. 4, 6). До трудової книжки заявника [PERSON] 03.01.1977 року оформлено вкладиш, в якому допущено помилку в зазначенні дати народження заявника, а саме замість « [INFO] » помилково вказано « [INFO] » (а.с. 8), у зв`язку з чим внесено виправлення до вкладиша, якими дані про дату народження приведено у відповідність до даних паспорта. Виправлення здійснені в порядку визначеному п. 2.13 вище вказаної Інструкції. Той факт, що дійсне прізвище заявника « [PERSON] », а російською мовою « [PERSON] », та дійсна дата народження саме « [INFO] », підтверджується даними паспорта громадянина України на ім`я заявника та даними його військового квитка [NUMBER] (а.с. 4, 9). Як вказував заявник, наявні виправлення в його трудовій книжці, перешкоджають йому отримувати пенсії в розмірі, що відповідає його трудовому стажу, оскільки він позбавлений можливості в іншому порядку підтвердити свій трудовий стаж через ліквідацію рядку підприємств в яких працював. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Оскільки від встановлення судом факту належності заявнику трудової книжки та вкладишу до неї залежить виникнення у нього права на пенсію відповідно до відпрацьованого стажу, вказаний юридичний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, заявник позбавлений можливості підтвердити трудовий стаж в позасудовому порядку, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту належності йому у трудової книжки виписаної 22.08.1968 року та вкладишу до неї виписаного 03.01.1977. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved