Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказує, що її чоловік [PERSON], [INFO], помер 31 березня 2015 року в м. Єнакієве Донецької області, що підтверджується довідкою про причину смерті. Заявник у своїй заяві зазначила, що після отримання вказаної довідки вона звернулася до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області з приводу видачі їй свідоцтва про смерть чоловіка. Однак в реєстрації смерті їй було відмовлено з тих підстав, що наданий документ про смерть чоловіка виданий неналежним органом та він не має юридичної сили. Встановлення факту смерті чоловіка заявнику необхідно для отримання грошових коштів на поховання та оформлення спадщини. В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що підтвердженням факту смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть від 17 квітня 2015 року, видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції в Донецькій області та витяг з актового запису про смерть для отримання допомоги на поховання від 17 квітня 2015 року, виданий цією ж установою. Просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], в день 31 березня 2015 року. В судове засідання заявник не зявилася, в матеріалах справи на а. с. 20 мається довіреність від 28.01.2016 року, за якою право представляти її інтереси та вести від її імені справу надається [PERSON] Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити з мотивів, викладених у заяві. Також уточнив вимоги заяви, вказавши місце смерті [PERSON] м. Єнакієве Донецької області, зазначивши, що м. Єнакієве знаходиться на окупованій теоритоії, заявник займалася похованням чоловіка, що підтверджується фотознімками. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління у судове засідання також не зявився, від начальника управління надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника та не заперечує проти задоволення заяви. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши доводи та пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, заслухавши свідка, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. У відповідності до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до ч. 8, 9\~ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). У відповідності до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5\~із змінами і доповненнями, внесеними\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15, далі (Пленум), зазначено звернути увагу судів на те, що відповідно до статей\~255,\~271 ЦПК України\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У п. 4 Пленуму зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організації, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб (ст. 122 ЦПК), а також за заявою прокурора. Таким чином, заявник [PERSON], яка є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження на а. с. 57, є належним заявником по справі. В судовому засіданні встановлено, що з довідки про причину смерті № 9 від 31.03.2015 року вбачається, що російською мовою «Дубинин Игорь Афанасьевич» помер «31 марта 2015» року у віці «79 лет». (а. с. 57). Після цього було отримано свідоцтво про смерть від 17.04.2015 року серії І-НО № 834700, в якому зазначено, що [PERSON] помер 31 березня 2015 року в м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 490. Вказане свідоцтво було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції в Донецькій області. (а. с. 60), а також було отримано витяг з актового запису про смерть для отримання допомоги на поховання. (а. с. 61). З довідки від 20.05.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована [INFO] в. м Вуглегірськ та дійсно проживала за даною адресою разом з чоловіком [PERSON] до дня його смерті 31.03.2015 року. (а. с. 62). З наданих заявником фотознімків вбачається, що [PERSON], [INFO], помер 31 березня 2015 року. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 29.10.2014 р. № 1801/5 «Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України» відділам державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області у тому числі м. Єнакієве Донецької області, тимчасово припинено доступ до державного реєстру актів цивільного стану громадян. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ) виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків, а тому суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть № 3719 від 06.11.2015 року, видане на тимчасово окупованій території, не створює правових наслідків для заявника. Місто Єнакієве визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п. 1 Постанови Верховної [PERSON] України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що він є онуком заявника [PERSON] та померлого [PERSON] та підтвердив, що його бабуся та дід проживали в [INFO], 26 березня 2015 року діда, [PERSON] забрали до лікарні м. Єнакієве з діагнозом «цукровий діабет» та гангрена правої ноги, через пять днів, 31.03.2015 року він помер у лікарні. Його похованням займався він разом з бабусею. 29.01.2016 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції відмовив у видачі свідоцтва про смерть. (а. с. 63). Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 1)рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Приймаючи до уваги те, що від встановлення цього факту залежить виникнення для заявника особистих чи майнових прав і діюче законодавство не передбачає іншого порядку його встановлення, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved