Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернулась 16.05.2018 р. до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Звенигородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської області. Зазначила, що [PERSON], батько її батька, [PERSON], по національності «болгарин». З метою встановлення її болгарського походження почала збирати необхідні документи для представлення в компетентні органи. Звернулась до Звенигородського районного відділу ДРАЦС для отримання свідоцтва про народження батька та відновлення документів, що стверджували її родинний звязок з дідом, проте отримала відмову, оскільки не має права на отримання дублікату свідоцтва про народження, лише витяг з актового запису про народження. Згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про народження її батька, [PERSON], [INFO], який народився у м. Донецьку Донецької області - відсутній. Відновити запис без встановлення факту народження її батька неможливо. Наявність запису про народження батька підтверджує довідка про народження №107/04.2-119 від 13.03.2018 р., видана Будьоновським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька і затверджена печаткою невизнаної ДНР, проте згідно положень ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вона є недійсною і не створює правових наслідків. Просила встановити: факт народження [PERSON] 23.09.1949 р. в м. Донецьк Донецької області Україна від батьків: батько [PERSON], болгарин, мати - [PERSON], білоруска; та факт родинних відносин, що [PERSON], [INFO], є батьком її батька [PERSON], [INFO], та є дідом [PERSON] Заявник у судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа, Звенигородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської області, із заявою ознайомлена, заяв по суті справи в установлений судом строк не подали, про розгляд справи повідомлені належним чином, їх повноважний представник у судове засідання не зявився, поважність причини неявки суду не повідомили. Згідно вимог ст. 223 ЦПК України \~відсутні перешкоди для розгляду справи по суті внаслідок неявки у судове засідання учасників справи, яких було належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні фактичні обставини з посиланням на докази. Заявник, «Фролова» [PERSON], яка змінила прізвище 04.10.2003 р. з «Попова» після реєстрації шлюбу, народилась 13.12.1979 р. в місті Калінінград РСФСР, її батьками зазначені: батько «[PERSON] (национальность - русский)» і мати «[PERSON] (национальность - украинка)», що підтверджується відомостями, зазначеними в свідоцтві про народження 1-РЕ №393956, виданому 26.12.1979 р. «Дом счастья исполнительного комитета Калининградского городского Совета», а також паспорті ВЕ 967224, виданому 09.12.2003 р. Пролетарським РВД МУУМВС України в Донецькій області, а також свідоцтві про одруження І-НО №224528, виданого відділом РАЦС Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька (а.с.6, 9, 10). Батьки заявника зареєстрували шлюб 12.05.1979 р. в м. Ульяновськ Засвіяжського відділу ЗАГС, актовий запис №430, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ВА №361307 між громадянами: «[PERSON], родившийся 23.09.1949 г. в городе Донецк» та «[PERSON], родившаяся 30.03.1956 р. в м. Джамбул Каз.ССР», після укладення шлюбу присвоєні прізвища мужу «Попов», дружині «Попова» (а.с.11). Як вбачається з свідоцтва про смерть серія І-НО №594851, виданого Відділом ДРАЦС Будьоннівського РУЮ у м. Донецьку 27.12.2011 р., батько заявника - [PERSON] помер 26.12.2011 р. у віці 62 роки, що відповідає даті його народження 1949 р. (а.с.18) Згідно відповіді Звенигородського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Черкаській області №139/16.11-06.19 від 07.04.2018 р. заявнику відмовлено у видачі повторного свідоцтва про народження батька через відсутності в неї відповідного права на його отримання, а також повідомлено про відсутність актового запису про народження за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.15-16). Таким чином [PERSON] позбавлена обєктивної можливості встановити дату і місце народження батька, а також його рідних батьків, у тому числі болгарського походження цих осіб. Відповідно до архівного витягу №01-32/Ф-0249 від 23.02.2018 р. Відділу ЗАЦС при Вячеславській сільраді нині Приморського району Запорізької області за №85 запису про народження 1922 року містяться наступні дані: 07.10.1922 р. народився «Попов Дмитрий» в «Запорожской губ. Бердянского уезда Романовс.вол. с. Вячеславка» у [PERSON] та [PERSON] (а.с12-13). Згідно відомостей, зазначених в свідоцтві про смерть серії 1-НО № 561795, виданого Відділом ДРАГС Будьоннівського РУЮ м. Донецька від 10.07.2001 р. «Попов Дмитро Дмитрович» помер 09.07.2001 року у віці 78 років, що відповідає даті його народження 1922 р. (а.с.17). Дослідивши у сукупності встановлені фактичні обставини справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог із застосуванням наступних норм права та наведенням відповідних мотивів. Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно вимог ч.2, 3 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~положень ст.\~315\~ЦПК України суд\~розглядає справи\~про встановлення\~факту родинних відносин між фізичними особами. Наданими письмовими доказами підтверджено, що батько заявниці, [PERSON], народився 23.09.1949 р. в м. Донецьк, проте відсутні належні і допустимі докази, що його батьком та рідним дідом заяниці є саме «Попов Дмитро Дмитрович», [INFO], яким помер 09.07.2001 р. Зокрема доказами, які підтверджують наявність факту родинних відносин можуть бути: автобіографії, фотографії, листи, як ділового так і особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, господарські книги, домові книг, а також інші документи; листи органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, котрі можуть підтвердити про взаємовідносини померлого із заявником. Надана заявником довідка про народження №107/04.2-119 від 13.03.2018 р., видана Будьоновським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька і затверджена печаткою тимчасово окупованої влади, згідно положень ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тобто виданий незаконним органом, створеним у порядку, не передбаченому законом, а тому цей документ є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанова Верховної [PERSON] України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Посилання заявника на так звані «Намібійські винятки» враховується судом при прийнятті рішення, оскільки він сформульований в Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Набії, який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаною на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрації народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Проте документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України (ст.317 ЦПК 2017 р.) щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Оскільки [PERSON] народився 23.09.1949 р. в м. Донецьк, тобто на той час СРСР, тому встановлення факту його та заявниці родинних відносин з «Поповим Дмитром Дмитровичем», [INFO], померлим [INFO], повинно бути підтверджено належними та допустимими доказами у взаємозвязку під час розгляду справи, і як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з документами, виданими органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України. Відповідно до усталеної судової практики, викладеної в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК в редакції 1963року (п.1 ч.І ст.315 ЦПК України 2017 р.) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних \~ \~ \~ \~відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника, тощо. З урахуванням викладеного, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами у сукупності, суд вважає заявлені вимоги недоведеними належними і допустимими доказами, а тому у задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Верховної [PERSON] України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»,

Outcome: dismissed