Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вказавши заінтересованої особою Миролюбненську сільську раду Старокостянтинівського району, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 2.99 га, яка розташована у с. Підгірне Старокостянтинівського району Хмельницької області. Відповідно до змісту Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.02.2004 року серії ХМ №043478, даний акт видано про те, що [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на підставі рішення Миролюбненської сільської ради від 08.04.2003 року за №14 є власником земельної ділянки площею 2.99 га, яка розташована у [ADDRESS] , цільове призначення - для товарного сільськогосподарського виробництва. При звернені до нотаріуса з усіма документами на належне заявниці майно для надання їм правової оцінки, було виявлено невідповідність написання прізвища та по-батькові заявниці у належному їй паспорті та Державному акті, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Так, у паспорті прізвище зазначено « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », а у Державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище - « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] ». Дана помилка перешкоджає заявниці розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, вчиняти дії щодо реєстрації майна. Звернувшись до районного відділу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заявниця дізналася, що у разі, якщо відомості в Державному акті на право власності на землю про власника земельної ділянки не співпадають з відомостями документа, що посвідчує особу, виправлення не допускається, окрім як через звернення із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Невідповідність написання прізвища заявниці виникла через помилку допущену відповідальною особою у документах при їх оформленні. Доказами, що підтверджують її право власності на земельну ділянку є те, що її ім`я у вищевказаному акті та паспорті співпадає. Дані про реєстрацію місця проживання зазначені у паспорті відповідають даним внесеним до актів - [ADDRESS] . За цією адресою заявниця мешкала разом зі своїм чоловіком [PERSON] . Заявниця просить: встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту про право власності на земельну ділянку площею 2.99 га серії ХМ №043478, виданого 11.02.2004 року Старокостянтинівським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №589. Представник заявниці [PERSON] надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, будучи повідомленим про час, місце розгляду справи належним чином, до суду не прибув, згідно раніше поданої заяви, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 14.01.1997 року, прізвище та по-батькові заявниці вказано як « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.6-7). Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №043478, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.99 га, що розташована в [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 6824285600:06:031:0030 (а.с.11). Згідно експертному висновку №056/82-а від 21.01.2020 року, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, українські записи особового імені [PERSON] (паспорт; картка фізичної особи-платника податків, запис [PERSON] ) та [PERSON] (Державний акт на право власності на земельну ділянку, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності між записами прізвища українською мовою виникли внаслідок фіксації його фонетичних варіантів під впливом особливостей усної розмовної практики, притаманної діалектному ареалові, де було зроблено ці записи. У практиці лінгвістичних експертиз відомі численні випадки розбіжностей у написанні особових імен та імен по батькові, зумовлені їх нормативною поліваріантністю, а також використанням у документальних записах розмовних, говіркових, гіпокористичних та субнормативних варіантів, що призводить до виникнення варіантних форм запису особового імені. З урахуванням зазначеного українські записи імені по батькові [PERSON] (паспорт; картка фізичної особи-платника податків, запис [PERSON] ) та [PERSON] (Державний акт на право власності на земельну ділянку, запис [PERSON] ), а також запис російською мовою [PERSON] (зазначений паспорт, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними (а.с.29). Згідно вимог п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім?ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінюючи здобуті докази, суд визнає їх належними, достовірними, допустимими, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.99 га, що розташована в [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 6824285600:06:031:0030, в державному акті на яку була допущена помилка в написанні її прізвища та по-батькові.

Outcome: approved