Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому державного акту на право користування землею Б №074703, виданого Кегичівською районною Радою Харківської області 13 квітня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №23. Заява обґрунтована тим, що заявнику [PERSON] на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 49.51 га, кадастровий номер 6323183700:01:000:0142, для ведення фермерського господарства, розташованого за межами населених пунктів Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області на підставі державного акту на право користування землею Б №074703 виданого 13.04.1993. Заявник має намір отримати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, у розмірі, що відповідає середньому розміру земельної частки (паю) на території колишньої Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, з метою подальшої передачі у приватну власність заявнику, як члену СФГ « [PERSON] ». Але заявником було встановлено, у правовстановлюючому документі помилково зазначено прізвище заявника як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Кегичівської селищної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, просить прийняте законне та обґрунтоване рішення за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, заявнику на праві постійного користування землею належить земельна ділянка площею 49,51 гектарів в межах згідно з планом землекористування для ведення селянського господарства, що підтверджується копією Державного акту на право користування землею серії Б № 074703, виданого виконавчим комітетом Кегичівської районної Ради депутатів трудящих, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №23. Однак у вищевказаному державному акті на право користування землею прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказана помилка не дає можливості заявнику отримати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, з метою подальшої передачі у приватну власність. Відповідно до рішення ХІV сесії VІІІ скликання Кегичівської селищної ради від 30 липня 2021 року розглянуто заяву [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), що становить 7,71 умовних кадастрових гектарів, для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області (вхідний №4538/04-16 від 13.07.2021). Установлено, що згідно із державного акту на право користування землею, серія Б № 074703 від 13.04.1993, [PERSON] надано у постійне користування 49,51 га землі для ведення селянського господарства. У той же час, засновником та головою СФГ «Марія», за рахунок земель якого заявник бажає відвести земельну ділянку для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю), є [PERSON] . Помилка у прізвищі засновника та голови СФГ «Марія», як особи якій видано державний акт та надано земельну ділянку для ведення селянського господарства унеможливлює вирішення питання про відведення землі заявнику без встановлення у визначеному законом порядку факту належності правовстановлюючого документу особі. У зв`язку з зазначеним [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Кегичівським РС ГУДМС України в Харківській області 28 березня 2017 року прізвище заявника по справі значиться як « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у державному акті на право постійного користування землею, допущено помилку у написанні ім`я заявника, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу заявнику має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє його можливості вільно користуватися цим майном, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved