Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] довідки системи персоніфікованого обліку /індивідуальні відомості про застраховану особу/ про розмір заробітної плати у 2002-2003 році, виданої на прізвище «Нехаенко Тетяна Борисівна», трудової книжки серії БТ-1 №3104737 виданої у 1978 році Білолуцькою райзаготконторою на прізвище «Нехаенко Татьяна Борисовна» (російською мовою) з виправленою датою народження «2.02.1960» В обґрунтування своїх вимог зазначила, що згідно її паспорту вона [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що вона має на своєму утриманні дитину-інваліда, вона має право на отримання пенсії, згідно ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому збирає необхідні документи для звернення до УПФУ з заявою про надання їй пенсії. Але в звязку з тим, що у довідці системи персоніфікованого обліку про її заробітню плату /індивідуальні відомості про застраховану особу/ за 2002-2003 роки її прізвище вказано як «Нехаенко Тетяна Борисівна», а правильно «Нехаєнко», а також у її трудовій книжці виправлена дата її народження /рік/ - вірогідно було «1950», а підправили на «1960», виправлення ніким не завірені, хто їх зробив їй невідомо. У звязку з вищевикладеними помилками їй буде відмовлено в призначанні пенсії. Виправити вищевказані помилку позасудовим порядком неможливо. Встановлення даного факту має для неї юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на пенсію. Заявник до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд заяви без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії ЕК 510423 виданого 21.08.1997 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, заявник [PERSON], [INFO], російською мовою «Нехаенко Татьяна Борисовна». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД №408245 виданого 12 серпня 1978 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Ворошиловградської області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та їй було присвоєно прізвище «Нехаенко» (російською мовою). Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-УР №437370 виданого 24.02.1960 року Білолуцьким районним бюро ЗАГСу Луганської області, заявник народилась 02 лютого 1960 року. Як вбачається з заяви, заявник, у зв'язку тим, що має на своєму утриманні дитину-інваліда, має право на отримання пенсійних виплат згідно ст.17 Закону України Про пенсійне забезпечення, але в зв'язку з тим, що в довідці системи персоніфікованого обліку /індивідуальні відомості про застраховану особу/ про розмір заробітної плати у 2002-2003 році, її прізвище вказано «Нехаенко», тоді як правильно «Нехаєнко», та в трудовій книжці серії БТ-1 №3104737 заповненій у 1978 році на імя «Нехаенко Татьяна Борисовна» (російською мовою) мається виправлення дати її народження вірогідно з «2.02.1950» на «2.02.1960», вона позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання пенсії за віком. Той факт, що довідка системи персоніфікованого обліку /індивідуальні відомості про застраховану особу/ про розмір заробітної плати у 2002-2003 році та трудова книжка серії БТ-1 №3104737 заповнена у 1978 році на імя «Нехаенко Татьяна Борисовна» (російською мовою) дійсно належать заявнику, що підтверджується паспортом серії ЕК 510423 виданим 21.08.1997 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, свідоцтвом про народження серії ІІ-УР №437370 виданим 24.02.1960 року Білолуцьким районним бюро ЗАГСу Луганської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД №408245 виданим 12 серпня 1978 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Ворошиловградської області. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на отримання пенсії згідно ст. 17 Закону України Про пенсійне забезпечення. Вивчивши матеріали справи, суд, у чинність п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справ. У відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved