Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт проживання її з померлою [INFO] бабусею [PERSON] , по [ADDRESS] , посилаючись на необхідність прийняття спадщини після померлої. В обґрунтування вимог зазначила, що за життя [PERSON] 15.11.2016 склала заповіт на її ім`я, однак 13.03.2020 вона отримала у нотаріуса постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з пропуском строку звернення із заявою про прийняття спадщини. На день смерті [PERSON] вона проживала з нею за однією адресою, вели спільний бюджет, разом харчувалися, обробляли земельну ділянку домоволодіння, сплачували комунальні платежі, після смерті бабусі вона займалася її похованням та продовжує жити в спадковому домоволодіння, фактично вступивши в управління спадщиною. Тому враховуючи викладене, просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованих осіб. Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги підтримала, суду пояснила, що [PERSON] це матір її матері. Бабуся хворіла після інсульту, вона тривалий час доглядала за нею, постійно жила з нею. Крім неї, у бабусі двоє дітей було - її мати та дядько, однак він помер за рік до смерті бабусі. [PERSON] за життя склала на неї заповіт, зареєстрованим в будинку бабусі більше ніхто не значився. Заінтересовані особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, до суду надійшли заяви від [PERSON] та представника Виконкому про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти вимог не мають. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що по вул. Достоєвського вона живе з народження, знає [PERSON] як сусідку, вона десь рік тому померла. [PERSON] хворіла, вона була лежачою, не вставала, за нею доглядала [PERSON] , з 2007 року вона допомагала бабусі, продукти купувала, лікувала. Більше нікого у [PERSON] не було. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона троюрідна сестра заявниці, постійно спілкувалась із сестрою. Знає, що [PERSON] проживає років [ADDRESS] з дітьми, доглядала там за бабусею, яка після інсульту хворіла, потім [PERSON] займалася її похованням. Вислухавши доводи заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, за життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 23 вересня 1980 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 вересня 1980 року належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-12 - копії свідоцтв). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6), яка за життя 15 листопада 2016 року склала заповіт на ім`я [PERSON] (а.с. 7 - копія заповіту). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 березня 2020 року, державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини після її смерті (а.с. 8). Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі - Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Пунктом 23 Постанови № 7 роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Враховуючи покази свідків, наявні письмові докази в матеріалах справи, а саме акт з місця проживання від 16.03.2020, відповідно до якого [PERSON] з 2007 року проживала разом зі своєю бабусею [PERSON] , здійснюючи догляд за нею, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем - [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто на [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved