Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивує свої вимоги тим, що 15 березня 1993 року рішенням №124 Виконавчого комітету Сумської міської ради передано у спільну сумісну власність йому - [PERSON], та [PERSON], [PERSON] - заінтересованим особам, та [PERSON] (померла 06.04.1993 року) квартиру за адресою: 40009, [ADDRESS]. 13 травня 1993 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, в якому вказано власником лише [PERSON]. Відповідно до запису в реєстровій книзі №6ст.268р №498 Управління комунальної власності та приватизації Сумського міськвиконкому квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності. З вищевикладеного вбачається, що в свідоцтві допущено помилку, а саме не внесено прізвища, імена та по батькові членів сімї заявника - співвласників квартири. У звязку з допущеною помилкою, заявник, як співвласник квартири, позбавлений можливості реалізовувати своє право власності. Тому заявник просить встановити факт належності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло б/н від 13.05.1993 року, що посвідчує право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: 40009, [ADDRESS]. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав суду письмову заяву в якій зазначив, що спору про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], між учасниками справи немає. На момент видачі свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру її власниками були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Також вважає, що на момент смерті [PERSON] її спадкоємцями, у рівних частках стали, і на даний час являються [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Представник заінтересованої особи, Виконавчого комітету Сумської міської ради, в судовому засіданні заявлені вимоги визнав, в наданій в судовому засіданні письмовій заяві зазначив, що спору про власність на квартиру за адресою: [ADDRESS], між учасниками справи немає. На момент видачі свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру її власниками були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнали. В судовому засіданні надали письмові заяви аналогічно змісту із заявою [PERSON] в якій зазначили, що спору про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], між учасниками справи немає, на момент видачі свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру її власниками були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 15 березня 1993 року рішенням №124 Виконавчого комітету Сумської міської ради передано у спільну сумісну власність [PERSON] заявнику по справі, [PERSON] та [PERSON] - заінтересованим особам, та [PERSON] (померла 06.04.1993 року) квартиру за адресою: 40009, [ADDRESS]. 13 травня 1993 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, в якому вказано власником лише [PERSON]. Відповідно до запису в реєстровій книзі №6ст.268р №498 Управління комунальної власності та приватизації Сумського міськвиконкому квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності. З вищевикладеного вбачається, що в свідоцтві допущено помилку, а саме не внесено прізвища, імена та по батькові членів сімї заявника - співвласників квартири. 06 квітня 1993 року померла дружина заявника - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть ІІ-БП №447986 від 06.04.1993 року. В 2016 році заявник та його сини з метою реалізації прав власності на квартиру звернулися до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу для укладення договору купівлі-продажу. Однак їм було відмовлено в усній формі в звязку із тим, що у свідоцтві, як у правовстановлюючому документі, вказані не всі співвласники квартири. У звязку з допущеною помилкою, заявник, як співвласник квартири, позбавлений можливості реалізовувати своє право власності. Правильність інформації про співвласників квартири підтверджується довідкою Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 05.04.2016 року, рішенням №124 від 15.03.1993 року, додатком №40 до рішення №124 від 15.03.1993 року, довідкою від 27.01.1993 року. Згідно ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. До фактів, що мають юридичне значення та підлягають розгляду в порядку окремого провадження згідно із п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК Україні віднесено, зокрема, факти належності правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 12 Постанови №5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31-03.1995 року: «при розгляді справи про встановлення відповідно до п. б ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення». Однак, відповідно до п. З «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1127 від 25.12.2015 року органами державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є державні реєстратори. Таким чином, на дату звернення з заявою до суду орган, який видавав свідоцтво позбавлений право вносити зміни до правовстановлюючого документу, оскільки вказані дії не віднесено до його компетенції, у звязку із змінами законодавства України. Виходячи в викладеного суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved