Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування якої зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25.07.1991 року, виданого Сватівською районною радою народних депутатів. У вищевказаному свідоцтві про право власності було допущено помилку, а саме її ім'я записано як «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Внаслідок помилки виникли певні неузгодженості між правовстановлюючими документами, так як у паспорті громадянина України її дані записані як «[PERSON]», а у свідоцтві про право власності - (мовою оригіналу) «[PERSON]». В даний час виправити вищезазначену помилку у неї не має можливості, так як органу, що видавав свідоцтво про право власності більше не існує та в нього не має правонаступників. Просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] від 25 липня 1991 року, виданого на ім'я [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягає. (а.с. 47)., Представник заінтересованої особи - Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. (а.с. 49)., Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник має труднощі у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, оскільки в правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві про право власності її ім'я записано як «[PERSON]» та не збігається із записом її ім'я в паспорті громадянина України, де її ім'я зазначено як «[PERSON]». Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Сватівським РВ УМВС України в Луганській області 24 лютого 1996 року на ім'я заявника та картки фізичної особи - платника податків від 27.02.2008 року, її прізвище, ім'я та по-батькові зазначено як «[PERSON]». (а.с. 6-7)., Відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Відповідно до рішення Містківської сільської ради №120 від 20 листопада 1997 року про передачу у приватну власність земельних ділянок, [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га, розташованої в с. Чепигівка, земельну ділянку для ведення підсобного господарства площею 0,18 га, розташованої в с. Чепигівка. (а.с. 13)., Відповідно до витягу з рішення №11 Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, заявнику [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 15)., Як вбачається з довідки №2067 від 09.10.2018 року виданої Містківською сільською радою Луганської області, в [ADDRESS] змінено на [NUMBER]. (а.с.17)., В той же час, у свідоцтві про право власності на житлового будинок від 25.07 1991 року, виданого Сватівською міською радою народних депутатів та технічного паспорту на житловий будинок, які встановлюють право власності на житловий будинок [ADDRESS] ім'я заявника помилково зазначено як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». При цьому всі інші дані, зазначені в цих документах збігаються. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для вільного розпорядження своєю власністю, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, оскільки відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Сватівська районна рада народних депутатів не значиться, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS], видане Сватівською районною радою народних депутатів від 25 липня 1991 року на ім'я «[PERSON]» дійсно належить [PERSON]. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved