Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 14.12.2016 року та проживав по день смерті за адресою: м. Луганськ, вул. 2-га Краснознаменна, 49-Б кв. 116. Заява обґрунтована тим, що заявник є дружиною померлого [PERSON], який помер 14.12.2016 року у м. Луганськ, Луганської області. Заявник зазначила, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки акт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. У звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду за захистом прав. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в ній. Представник заінтересованої особи - [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не зявився, 27.04.2017 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Питання просить вирішити виходячи з матеріалів справи та згідно чинного законодавства. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.2, 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров»я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до розяснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Статтею 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України встановлено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2016 року у м. Луганськ Луганської області помер чоловік [PERSON] [PERSON], [INFO], який був до смерті зареєстрований за адресою: м. Луганськ, вул. 2-га Краснознаменна, 49-Б кв. 116, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 1599 (а.с. 11). 22.12.2016 року видано свідоцтво про смерть [PERSON], однак дане свідоцтво про смерть згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області № 72/36/8.26-94 від 10.01.2017 року [PERSON] відмовлено в реєстрації смерті [PERSON] у звязку з тим, що предявлений документ для підтвердження факту смерті [PERSON] виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 13). Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоровя або судово-медичної установи,- не пізніше пяти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за одним місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністративного закладу охорони здоровя, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Оскільки, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, факт смерті останнього підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, тому є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина [PERSON], який помер 14.12.2016 року. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно п. 8 ч. 1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved