Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, зазначаючи, що він є спадкоємцем матері [PERSON], яка померла [INFO].. Мати мешкала все життя у квартирі розташованої за адресою [ADDRESS]. Ця квартира належить його матері на праві власності. Під час оформлення та прийняття спадщини він з'ясував, що свідоцтві про право власності № 12858 від 15.11.1996 р. втрачено, який перешкоджає йому реалізувати своє право на прийняття спадщини на квартиру. Всі інші документи, а саме: технічний паспорт на квартиру, свідчать що квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві власності. У зв'язку з цим просять постановити рішення, яким встановити факт належності свідоцтва. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутність, про день та час слухання справи повідомлений належно та наполягав на задоволенні заявлених вимог. Зацікавлена особа - Виконавча Селидівська міська рада, у судове засідання не з'явилась. Про день слухання справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заяви в якій просить розглянути справу в його відсутність та розглянути справу на розсуд суду. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва № 12858 про право власності на житло від 15.11.1996 р., виданого Службою приватизаційного житлового фонду п-о «Селидіввугілля», квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] Згідно довідки №464 від 29.10.2014 р. виданого КП «Селидівського БТІ» квартира за адресою [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] Згідно технічного паспорту виданого КП «Селидівського БТІ» квартира за адресою [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом [NUMBER], виданим 06.05.2014 р. Відділом ДРАЦС, що видав свідоцтво виконком Гірницької міської рди м. Селидове Донецької області. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оскарження, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пленум Верховного Суду України п.12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 зазначає, що відповідно до ст. ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними. В судовому засіданні встановлено, що свідоцтва про право власності на житло було втрачено. Отже, суд констатує, що в судовому засіданні підтверджено і ніким не спростовано ту обставину, що свідоцтво про право власності на житло № 12858 про право власності на житло від 15.11.1996 р., виданого Службою приватизаційного житлового фонду п-о «Селидіввугілля», квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] Враховуючи, що встановлення даного факту має юридичне значення для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, вимога заявників щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved