Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Заявник в своїй заяві просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO] який помер 21 квітня 2006 року є його батьком, посилаючись на те що запис про батьківство було здійснено зі слів його матері, однак, його батьком був [PERSON]. Його батько за життя визнавав своє батьківство, що підтверджується показами свідків. На даний час заявник не може документально підтвердити в повному обсязі родинні відносин і даний факт необхідний йому для отримання спадщини, як єдиному спадкоємцю по закону, який має намір це зробити. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, пояснив, що його матірю є [PERSON], батьком [PERSON]. Мати та батько певний час до його народження проживали разом, потім стали проживати окремо. Ні батько ні мати на час його народження у шлюбі між собою або з іншими особами не перебували. Мати була інвалідом 2 групи, і батько увесь час приходив до матері, допомагав по господарству, надавав кошти на утримання дитини, спілкувався з заявником як з сином, брав участь у його вихованні. Інших дітей у [PERSON] не було, спадкоємців на даний час також не має. Батько проживав окремо, втім за життя ніколи не відмовлявся від свого батьківства про що знали багато мешканців села, вчителі та інші особи. Згодом, оскільки мати була інвалідом, почала вживати алкогольні напої, батько заявника також зловживав алкогольними напоями, заявника було поміщено до інтернату у с.Майорщина Грибінківського району Полтавської області. Під час канікул заявник приїздив додому та постійно спілкувався із батьком. Окрім заявника у [PERSON] було ще 3 доньки, всі від різних чоловіків. [PERSON] не визнавав свого батьківства щодо цих дітей, оскільки його сином був лише [PERSON] Представник заявника доводи заяви підтримав в овному обсязі, надав аналогічні пояснення. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, покази свідків, проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 6) заявник [PERSON] є сином [PERSON]. У відповідності до витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 7), та копії актового запису про народження заявника батьком вказаний [PERSON]. Відомості щодо батька дитини внесені до актового запису на підставі заяви матері, у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно до витягу із погосподарської книги [PERSON] проживала на день смерті за адресою: с.\~Сасинівка Пирятинського р-ну Полтавської обл., вул.\~Ворошилова 77, разом з сином [PERSON], [INFO], та донькою [PERSON] [INFO] [PERSON] проживав на момент смерті один, за адресою: с.\~Сасинівка Пирятинського р-ну Полтавської обл., вул.\~Ворошилова 26а, що підтверджується витягами із погосподарської книги, довідками (а.с. 4) [PERSON] померла 12 червня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно до копії актового запису про смерть №12 від 25 квітня 2006 року [PERSON], [INFO], помер 21 квітня 2006 року. Свідоцтво про смерть серії 1-КЕ №043698 отримував [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення (а.с. 8). Заявник звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак, листом від 09 червня 2015 року нотаріусом було повідомлено, що правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя заявника відсутні, оскільки спадкоємець не надав документів, які б належним чином підтверджували родинний зв'язок із померлим (а.с. 5). У відповідності до інформаційної довідки із спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, відомості про заповіти/спадкові договори відсутні (а.с. 32-33). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в с.\~Сасинівка. Особисто знала [PERSON] та [PERSON], які є батьками заявника. Вказала, що [PERSON] привіз [PERSON] у село Сасинівка, після чого вони проживали певний час разом у його будинку, разом із його матірю. Стосунки між ними погіршились через непорозуміння із «свекрухою», та те, що [PERSON] була інвалідом 2 групи. [PERSON] отримала від колгоспу будинок, та разом із дитиною перейшла проживати окремо. [PERSON] підтримував із нею стосунки, від яких народився [PERSON]. [PERSON] за життя визнавав своє батьківство, брав участь у вихованні сина [PERSON], допомагав [PERSON] по господарству та надавав кошти на утримання дитини. Свідок була названою бабою [PERSON], тому, про батька дитини їй було добре відомо. [PERSON] інших спадкоємців не має, та у шлюбі не перебував. Наголосила, що [PERSON] особисто повідомляв їй що [PERSON] є його єдиним сином, ніколи не спростовував свого батьківства, та брав участь у вихованні та утриманні дитини. Свідок [PERSON] повідомила, що вона проживає в с.\~Сасинівка. Особисто знала [PERSON] та [PERSON], які є батьками [PERSON] Вказала, що [PERSON] привіз [PERSON] у село Сасинівка Пирятинського району Полтавської області, після чого вони проживали певний час разом у його будинку. Згодом [PERSON] отримала від колгоспу будинок, та проживала окремо, у шлюбі вона не перебувала. У [PERSON] були інші діти (троє дівчат) від інших чоловіків. [PERSON] підтримував із [PERSON] стосунки, від яких народився [PERSON]. [PERSON] за життя визнавав своє батьківство, брав участь у вихованні сина [PERSON], допомагав [PERSON] по господарству та надавав кошти на утримання дитини. Сам [PERSON] до дня смерті проживав один, на даний час інших спадкоємців не має, оскільки його мати та брат померли, та у шлюбі не перебував. Наголосила, що [PERSON] особисто повідомляв їй що [PERSON] є його сином, ніколи не спростовував свого батьківства, та брав участь у вихованні та утриманні сина. Батьківства щодо інших дітей [PERSON] [PERSON] за життя не визнавав, оскільки він не був їх батьком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона проживає в с.\~Сасинівка, неподалік від будинку [PERSON] Знала особисто [PERSON] та [PERSON], які є батьками заявника. Із матірю заявника вона працювала разом та товаришувала. Крім того, є хрещеною матірю заявника. Вказала, що [PERSON] після відбування покарання у місцях позбавлення волі приїхав до села Сасинівка та привіз із собою [PERSON] Вони деякий час проживали у його будинку разом із «свекрухою». Після погіршення стосунків між [PERSON] та матірю [PERSON], [PERSON] отримала будинок від колгоспу та почала жити окремо. [PERSON] підтримував із [PERSON] стосунки, від яких народився [PERSON]. Інших дітей у [PERSON] не було, і за життя він визнавав своє батьківство, спілкувався із сином, допомагав матері по господарству, надавав кошти на утримання сина, допомагав продуктами. [PERSON] працював трактористом та інколи брав сина із собою на роботу, іноді водив його до школи. Заявник відвідував батька у його помешканні, спілкувався із ним. Інших спадкоємців [PERSON] не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою заявника. Її мати [PERSON] почала проживати із [PERSON] у с.\~Сасинівка Пирятинського району, в його будинку. Після погіршення стосунків із «свекрухою» мати отримала будинок від колгоспу та почала жити окремо. Після цього мати забрала її від баби, згодом народилась інша її сестра Людмила. [PERSON] підтримував із матірю стосунки, періодично залишався на декілька днів проживати із ними. Після чого народився брат [PERSON]. Батьком був [PERSON], який ніколи не заперечував свого батьківства, спілкувався із заявником як з сином, в громаді знали що це його син. Після народження сина [PERSON] продовжував відвідувати [PERSON] та допомагав їй по господарству, спілкувався із заявником, допомагав продуктами харчування та грошима. Заявник відвідував батька у нього вдома, підтримував із ним стосунки. Інші діти [PERSON] були від інших чоловіків, та [PERSON] не був їх батьком. Після смерті своєї матері [PERSON] пропонував [PERSON] перейти проживати у його хату, однак мати відмовилась. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно з положенням постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 13 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Стаття 53 КпШС України, яка була чинною на час народження заявника, передбачала, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засідання встановлено, що заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити вищезазначений юридичний факт. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить йому оформити свої спадкові права. Зважаючи на наведене, суд вважає що заява підлягає задоволенню, враховуючи те, що доказами у справі підтверджується спільне виховання та утримання [PERSON] та [PERSON] заявника, достовірно підтверджено визнання за життя [PERSON] його батьківства щодо заявника, та показами свідків підтверджено спільне проживання батьків [PERSON] та [PERSON] до народження дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved