Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду 20.04.2017 року з заявою про встановлення факту перебування на утриманні. В обґрунтування заяви зазначає, що вона та її чоловік [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.06.1990 року. З моменту реєстрації шлюбу з чоловіком проживали разом однією сімєю, вели спільне господарство, виховували дітей. Проте її чоловік помер 01.01.2017 року. З моменту реєстрації шлюбу вона з чоловіком разом фактично мешкали за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вокзальна, 10/48, де вона і мешкає після його смерті по теперішній час, хоча була зареєстрована за іншою адресою у квартирі [ADDRESS]. Чоловік заявниці з 01.01.2007 року був пенсіонером, на час смерті розмір пенсії чоловіка була приблизно 3600,00 грн.. Заявниця також є пенсіонеркою, проте розмір пенсії у середньому за останні шість місяців складає 1264,02 грн.. Зазначає, що перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки його дохід пенсія була значно більшою ніж її, та доходи чоловіка були основним джерелом існування нашої сімї. У звязку з цим просить встановити факт перебування [PERSON], [INFO], як дружини на утриманні чоловіка [PERSON], померлого 01.01.2017 року. Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги заяви, посилаючись на обставини викладені в заяві, та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. 04.09.2017 року через канцелярію суду надала заяву, про розгляд справи без її участі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи зі його відсутності. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. [PERSON] п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.06.1990 року (а.с. 6) [PERSON] свідоцтва про смерть [PERSON] помер 01.01.2017 року (а.с. 7). Заявниці було відмовлено Криворізьким південним обєднаним Управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника (а.с. 9-10). [PERSON] про проживання від 10.01.2017 року [PERSON] дійсно проживає за адресою: [INFO] з 15.06.1990 року по теперішній час, та вели спільне господарство з чоловіком [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з пенсійного посвідчення №2092610489 заявниця є пенсіонером за віком (а.с. 8). Відповідно до Довідки №481 від 21.02.2017 року розмір пенсії [PERSON] з серпня 2016 року по листопад 2016 включно становив 1225,02 гривень, з грудня 2016 року по січень 2017 року включно 1342,02 гривень (а.с. 12). З Довідки №2632 від 21.06.2017 року вбачається, що [PERSON] отримував пенсіє за віком науковим працівникам в розмірі 3661,68 гривень. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що придбала квартиру №21 по вул. Вокзальній в будинку 10 1998 року, з цього ж часу знає заявницю. Зазначила, що заявниця та її чоловік [PERSON] проживала разом за цією ж адресою. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з грудня 1998 року проживає в квартирі 23 по вулиці Вокзальній в будинку 10. Приблизно з 2000 року знайома з заявницею, яка мешкала весь час з чоловіком [PERSON] в квартирі 48. [PERSON] ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Частиною 1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у\~частині другій\~статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича ([PERSON]), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. [PERSON] п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні. Суд дійшов до висновку, що заявниця спільно проживала зі своїм чоловіком [PERSON], а пенсійні виплати останнього, були для [PERSON] постійним і основним джерелом засобів для існування, таким чином, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовується, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, та

Outcome: approved