Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з дійсною заявою, в якій зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] проживала на території непідконтрольній українській влади, а саме в м. Луганськ. [INFO] року [PERSON] помер в м. Луганськ, від інфаркту головного мозку, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть від 14 травня 2015 року № 57. На підставі цього свідоцтва Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції було видано Свідоцтво про смерть від 20.05.2015 року. При зверненні довіреної особи заявниці до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганської областідля виконання реєстрації смерті, їй було відмовлено, оскільки медичні документи оформленими медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській влади, а саме в м. Луганськ, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідність до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть. Відсутність належно оформлених документів про смерть її чоловіка унеможливлює її право на спадщину, тому з метою захисту її законних прав та інтересів як громадянина України, необхідно встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] В судове засідання заявник - [PERSON] та її представник - [PERSON] не з'явилися, представник заявника надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримав. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганської області Ю.В. Головінова в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу заявник перебувала в шлюбі з 05 вересня 1966 року з [PERSON]. (а.с.4). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 257 ЦПК України). У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; - повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; - повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] оскільки факт того, що [PERSON], помер [INFO] року в м. Луганськ Україна від інфаркту головного мозку підтверджено обґрунтуванням заяви заявника [PERSON], яка є його дружиною (а.с.4) та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником, а також наданими письмовими доказами, а саме: медичною документацією про засвідчення факту смерті [PERSON] [INFO] року, копією свідоцтва про смерть та домовою книгою, де [PERSON] було знято з реєстрації в зв'язку зі смертю. (а.с.9, 10-13, 14).

Outcome: approved