Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою та мотивує свої вимоги тим, що на Засумському кладовищі в м. Суми у нього є родинне поховання, де розташовані могили: матері заявника - [PERSON] , роки життя 1924-2019; батька заявника - [PERSON] , роки життя 1925-1994; бабусі заявника - [PERSON] , роки життя 1895-1973; дідуся заявника - [PERSON] , роки життя 1897-1969. Заявник постійно доглядає за цими могилами, підтримує там чистоту та охайність. Тобто, у відповідності до закону він є користувачем родинного поховання, однак він не може отримати свідоцтва про поховання [PERSON] та [PERSON] оскільки в нього відсутні оригінали свідоцтв про їх смерть, на підставі яких видається свідоцтво про поховання. Відсутність в заявника вищевказаного свідоцтва позбавляє його можливості належним чином розпоряджатися родинним похованням. Тому заявник просить встановити факт здійснення ним поховання [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , та поховані на Засумському кладовищі м. Суми. Заявник, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить справу слухати в його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат», повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій справу просить розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на Засумському кладовищі м. Суми має родинне поховання на якому поховані: матері заявника - [PERSON] , роки життя 1924-2019; батька заявника - [PERSON] , роки життя 1925-1994; бабусі заявника - [PERSON] , роки життя 1895-1973; дідуся заявника - [PERSON] , роки життя 1897-1969. [PERSON] постійно доглядає за цими могилами, підтримує там чистоту та охайність. Тобто, у відповідності до закону він є користувачем родинного поховання, однак він не може отримати свідоцтва про поховання [PERSON] та [PERSON] оскільки в нього відсутні оригінали свідоцтв про їх смерть, на підставі яких видається свідоцтво про поховання, що підтверджується листом Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» №01-02/47-Л від 31.05.2019 р. Відповідно до ст.11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» користувач місця поховання (місця родинного поховання) -це особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання(родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання. Відповідно до ст.25 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунальногогосподарства. Згідно п.3 Неодхідного мінімального переліку вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України №193 від 19.11.2003 р., організації та проведення поховання померлого в родинну могилу проводиться на підставі оригінала свідоцтва про смерть чи свідоцтва про поховання першого похованого. Відсутність в заявника вищевказаного свідоцтва позбавляє його можливості належним чином розпоряджатися родинним похованням. Факт належності [PERSON] вищевказаного родинного поховання підтверджується матеріалами справи, а саме: примірною схемою розташування родинного поховання [PERSON] на Засумському кладовищі виданою директором КП «Спеціалізований комбінат», копіями свідоцтв про народження, про шлюб та про смерть, наявними в матеріалах справи, тощо. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Виходячи в викладеного суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved