Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.05.2001 року завідуюча Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою видала йому та його брату [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] в рівних долях кожному. В паспорті його батька і в паспорті його брата зазначено їх прізвище як «[PERSON]», а в його паспорті прізвище його зазначено як «[PERSON]». На момент видачі свідоцтва він не звернув на це уваги. На даний час він хоче розпорядитися своїм паєм, але нотаріус повідомила його про те,що є такі розбіжності в прізвищі і що йому необхідно звернутися до суду. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги заяви в повному обсязі та просили суд про їх задоволення. Зацікавлена особа по справі [PERSON] в судовому засіданні в повному обсязі підтримав заяву та просив її задовольнити. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено наступне. [INFO] помер батько заявника [PERSON] та зацікавленої особи по справі [PERSON] 19.05.2001 року завідуюча Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою видала заявнику та його брату [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] в рівних долях кожному. Спадкове майно на яке видане свідоцтво складається з частки /паю/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Дзержинського с. Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/, яка належала померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Корсунь-Шевченківської РДА від 23.03.2000 року за №137. В паспорті батька заявника і в паспорті його брата зазначено їх прізвище як «[PERSON]», а в паспорті заявника прізвище його зазначено як «[PERSON]». На момент видачі свідоцтва він не звернув на це уваги. На даний час заявник хоче розпорядитися своїм паєм, але нотаріус повідомила його про те,що є такі розбіжності в прізвищі і що йому необхідно звернутися до суду. В зв»язку з цими розбіжностями, йому необхідно встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved