Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, в якій зазначила що15 травня 2016 року у м. Луганську [PERSON] було видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO]. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління у м. Києві заявниці було відмовлено у здійсненні реєстрації смерті у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть № 99 від 15 травня 2016 року видано на тимчасово окупованій території. В свою чергу, [PERSON] є спадкоємицею майна померлої за заповітом. Таким чином, заявниці необхідно підтвердити факт смерті [PERSON] у судовому порядку з метою реалізації свого права на спадщину. Відповідно до п. 8 ч. 1 с. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, в яких відповідно до ЗУ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. [PERSON] Наказу міністерства юстиції України від 25.11.2014 року за № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Луганської області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. [PERSON] цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститись з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та здійснити перереєстрацію. Всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не пройшли перереєстрацію, з 1 грудня 2014 року вважаються недійсними. Положення цього нормативного акту кореспондується з ст.. 9 ЗУ «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або посадовими особами, передбаченими частиною другою вищезазначеної статті, є недійсними та не створює правових наслідків. Пунктом 5 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україну, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, в редакції, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України № 1154/5 від 22.11.2007 року, з наступними змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації є: лікарське свідоцтво про смерть, фельдшерська довідка про смерть; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення акту смерті в певний час. Просить суд встановити факт того, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Бендери померла в певний час в м. Луганську та визнати датою її смерті 14 травня 2016 року. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, просять суд розглядати справу за їх відсутністю. Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві до суду не зявився, будучи належним чином повідомленим. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, вважає за необхідне задовольнити подану заяву, оскільки встановлено наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заявника про встановлення факту смерті [PERSON]. Зокрема викладені в заяві пояснення заявника [PERSON] про настання смерті [PERSON] підтверджуються рахунком/заказом та квитанцією на ритуальні послуги, видані в установленому законодавством порядку, згідно яких заявник [PERSON] понесла затрати на придбання речей на проведення поховання (а.с.22). [PERSON] копії заповіту [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] (а.с.11-13). Водночас суд вважає недопустимим доказом та не бере до уваги надане в матеріали справи лікарське свідоцтво про смерть № 99, яке видане Луганською міською поліклінікою, оскільки воно не завірене в установленому законом порядку та видане на території непідконтрольній українській владі, з приводу чого заявнику було відмовлено органом державної реєстрації актів цивільного стану в державній реєстрації смерті (а.с.10). [PERSON] Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо розяснень з окремих питань застосування норм цивільного законодавства в умовах проведення антитерористичної операції за вих..№ 9-524/0/4-15 від 02.04.2015 судам надано розяснення , що можливість використання в якості доказів у справі документів , які видані недержавними органами та організаціями , що знаходяться на тимчасово неконтрольованих територіях , залежить від того чи здійснюють вони свою діяльність у порядку , передбаченому Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ». При здійсненні оцінки правового статусу документів, виданих державними установами , які повинні були переміститися із зони АТО , але фактично не здійснили такого переміщення , судам слід керуватись положеннями ч.2 ст.19 Конституції України , якою передбачено , що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України. В будь-якому разі під час вирішення питання щодо можливості використання таких документів у якості доказів по справі , судам необхідно враховувати загальні положення цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів ( ст..58,59 ЦПК). [PERSON] ст.. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. [PERSON] до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядує справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. [PERSON] Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року справи, підсудні Ленінському районному суду м. Луганська розглядаються Сватівським районним судом Луганської області. [PERSON] ст..257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України , визначеній Верховною Радою України , підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України , визначеній Верховною Радою України , може бути оскаржено в загальному порядку , встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved