Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою вказавши, що її донька [PERSON] перебуває з 01 листопада 2008 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], та 18 липня 2018 року в Державній бюджетній установі охорони здоровя Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок № 2» донька народила сина, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії 35 № 041549. При зверненні до заінтересованої особи з приводу реєстрації народження онука заявник отримала відмову, оскільки не надано факту підтвердження народження дитини надане медичне свідоцтво видане на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження. Оскільки державна реєстрація дитини необхідна для отримання свідоцтва про народження дитини та соціальних пільг, просить суд встановити факт народження її онука, народженого 18 липня 2018 року, громадянина України, місце народження якого є м. Сімферополь АРК та при здійсненні реєстрації записати батьком дитини [PERSON], а матірю дитини [PERSON] В судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Заявник надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України\~суд\~розглядає справи про встановлення факту\~народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з п. 4\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18.10 2000 року № 52/5(у редакції\~наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о, форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с. 6 копія свідоцтва про народження), яка після укладення шлюбу 01 листопада 2008 року з [PERSON] змінила прізвище на «Бурдейна» (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб). Згідно копії медичного свідоцтва про народження серії 35 №041549 від 19 липня 2018 року, [PERSON] о 23-25 годині 18 липня 2018 року народила дитину чоловічої статі, дитина друга. З метою державної реєстрації народження дитини заявник [PERSON] звернулась до Довгинцівського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, але їй було відмовлено, оскільки документ, який вона надала для підтвердження факту народження дитини, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», затвердженим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до\~ст. 315 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась. Встановлення факту народження заявнику необхідне для реєстрації народження дитини. Крім того, судом встановлено, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право. У зв'язку з наведеним, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що вимоги заявника щодо визнання факту народження дитини підлягають задоволенню, оскільки обставини викладені в заяві знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судове рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно п. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved