Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася у Вугледарський міський суд Донецької області з заявою про встановлення факту смерті свого батька, [PERSON] та встановлення факту родинних відносин. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] її батько, але в них різні прізвища з причини, що в неї свідоцтво про народження на російській мові де прізвище батька вказано як «Шниткин», а при видачі паспорту на українській мові його прізвище було перекладено як «Шніткін», а в паспорті заявниці прізвище при перекладі стало «Шниткіна». 11.04.2016 року її батько, [PERSON], [INFO], перебуваючи на території непідконтрольній України в м. Донецьк Донецької області помер. Після смерті батька заявник отримала свідоцтво про смерть на бланку невизнаної «ДНР», а після звернулася до Відділу ДРАЦС Вугледарського МУЮ для отримання дійсного свідоцтва про смерть, але заявниці відмовлено в реєстрації смерті її батька у звязку з тим, що медичні документи видані на непідконтрольній території України є недійсними. Заявник просить суд встановити факт смерті її батька [PERSON], [INFO], який помер 11 квітня 2016року в м. Донецьк, Донецької області, а також встановити, що померлий [PERSON] є її батьком. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Суду пояснила, що її батько [PERSON] був похилого віку та помер у місті Донецьк від хвороби серця. 13.04.2016 року вона поховала батька на кладовищі № 11 міста Донецька. При видачі їй паспорта в прізвищі м'яку букву «і» замінили на «и». Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON], пояснила, що є близькою подругою [PERSON], з її свідчень їй відомо, що [PERSON] помер, поховання відбулося 13.04.2016 року, достовірно знає, що він помер від інсульту. Судом встановлено, що заявник є донькою померлого [PERSON], але в них різні прізвища, з причини допущення помилки при перекладі на українську мову прізвища заявниці, так як в свідоцтві про народження, яке було видано 19.11.1987 року на російській мові їх прізвища вказані однаково через російське «и» - «м'яке» (а.с. 5-7). Відповідно до інформації з лікарського свідоцтва про смерть № 1191 від 12 квітня 2016 року, довідки про причину смерті та свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] вбачається, що він помер 11 квітня 2016 року (а.с. 8-10). Згідно інформації з свідоцтва про поховання № 155436 та світлини надмогильної таблички [PERSON] [INFO] помер 11 квітня 2016 року та його поховано 13 квітня 2016 року на ділянці 4/2 на кладовищі № 11 міста Донецьк (а.с. 11-12). Заявнику було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявником документів для реєстрації (а.с. 13). Суд, вислухавши пояснення заявника та свідка розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1, ч. ч. 2, 3 та 4 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та переєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та непереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Враховуючі практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Документи наданні заявницею для державної реєстрації факту смерті, лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та довідка про поховання не можуть визнаватися належними документами з підстав їх складання органами невизнаної «ДНР», але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявником та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк, Донецької області, є тимчасово окупованою територією незаконним збройними формуваннями терористичних організацій та військами Російської Федерації. Суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], Вітебської області, який помер 11 квітня2016 року, на тимчасово окупованій території: місто Донецьк, Донецької області, Україна. Також судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], а різниця в перекладі їх прізвищ вчинена з вини працівника який при видачі паспорту ВА 356679 Петровського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 07.12.1996 року. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved