Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON], [INFO], який помер [INFO], щодо [PERSON], [INFO], визначивши заінтересованими особами Київський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Полтавське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Службу у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, посилаючись на те, що з січня 2011 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON]. Оскільки вони не перебували в шлюбі, у свідоцтві про народження дитини зі слів матері батьком дитини записали [PERSON]. [PERSON] за життя визнавав себе батьком [PERSON] та мав намір подати заяву до РАЦС про своє батьківство, але у зв'язку із раптовою смертю не встиг цього зробити. Встановлення факту батьківства необхідне для захисту особистих та майнових прав дитини, встановлення правового зв'язку між дитиною та його родичами. З цих підстав звернулася до суду із заявою. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2018 року відкрите провадження по справі. У судовому засіданні заявник заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник Київського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.23). Від Полтавського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, при розгляді заяви покладалися на розсуд суду (а.с.22). Від представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував (а.с. 24). Заслухавши заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], про що видане свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 11 квітня 2012 року, актовий запис № 356, де матір»ю зазначена [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с.9). Заявник [PERSON] з січня 2011 року по лютий 2018 року проживала разом із [PERSON], який [INFO] помер, про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Свідок [PERSON], яка є матір'ю померлого [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та її син [PERSON] зустрічалися, проживали разом, [INFO] у них народився син [PERSON], вони не встигли зареєструвати шлюб, оскільки [PERSON] раптово помер. Факт того, що батьком [PERSON] є [PERSON], підтверджує. Не заперечує проти встановлення батьківства її сина щодо [PERSON], оскільки він є єдиним, хто у них залишився. Свідок [PERSON], який є батьком померлого [PERSON], у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] до смерті сина проживала з ним в цивільному шлюбі, а зараз продовжує проживати з ними. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], факт того, що батьком дитини є [PERSON] підтверджує. У зв»язку з необхідністю оформлення допомоги по втраті годувальника, виникла необхідність встановлення факту батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. При цьому враховується дата народження дитини: якщо помер батько дитини, яка народжена після 1 січня 2004 р., факт його батьківства може бути встановлений на підставі різних доказів. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір'ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В п. 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON], крім пояснень заявниці підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів, які підтверджують те, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], тому заява в частині встановлення факту батьківства є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. З огляду на викладене, в частині вимог про зобов'язання Київського районного у м. Полтаві відділу ДРАЦ ГТУЮ у Полтавській області внести зміни до актового запису суд вважає за необхідно відмовити, оскільки згідно ст. 134 СК України орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження за рішенням суду.

Outcome: partial