Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Заявник - [PERSON] , звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період з лютого 2001 року по [INFO] . В обгрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24.02.1980 року. Від даного шлюбу [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . Однак, в січні 1992 року шлюб між заявником та [PERSON] був розірваний через прикре сімейне непорозуміння, однак колишнє подружжя продовжувало проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без офіційної реєстрації шлюбу аж до самої смерті [PERSON] , тобто, до [INFO] . Заявник разом з колишнім чоловіком - [PERSON] , весь час вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали єдиний сімейний бюджет, піклувались один про одного та свою дитину. Більш того, заявник фактично знаходилась на утриманні [PERSON] , який отримував пільгову пенсію. [INFO] [PERSON] помер. Відсутність офіційної реєстрації шлюбу між заявником та [PERSON] на момент смерті останнього є перешкодою в реалізації права заявника на отримання пенсії по втраті годувальника, що і стало приводом для звернення заявника до суду за захистом даного права. Заявник та її представник в судове засідання 11.08.2020 року не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали повністю, просили останні задовольнити. Представник заінтересованої особи - Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Заперечень з приводу визнання судом факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не надано. Представник заінтересованої особи - Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі. В свою чергу, у відзиві на позов заінтересована особа зазначила, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не надасть заявникові права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В такому випадку, на думку заінтересованої особи, виникає спір про право, що розглядається і порядку адміністративного судочинства, що є підставою для залишення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу без розгляду. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви, судом встановлено наступне: заявник - [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24.02.1980 року. Від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Одразу після одруження заявник з чоловіком та дитиною проживали та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] в будинку батьків заявника, проживали разом з батьками однією родиною. У 1984 році родина отримала квартири № 15 та № 34 в будинку [ADDRESS] . Таким чином, з грудня 1984 року заявник з чоловіком та сином були офіційно зареєстровані та проживали за адресою [ADDRESS] . В 1991 році родина вирішила придбати будинок під дачне господарство шляхом обміну старого будинку та квартири батьків, в результаті чого батьки заявника переїхали жити до квартири заявника за адресою [ADDRESS] , а чоловік заявника (на той час) - [PERSON] , зареєструвався в будинку за адресою [ADDRESS] . В цей період стосунки між подружжям погіршились, чоловік заявника навіть на деякий час переїхав жити до дачного будинку за адресою [ADDRESS] , а заявник з батьками та дитиною продовжувала мешкати в квартирі за адресою [ADDRESS] . В січні 1992 року шлюб між подружжям було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 30.01.1992 року, однак колишній чоловік продовжував повністю забезпечувати колишню дружину та дитину матеріально. Влітку 1992 року відносини між колишнім подружжям остаточно налагодились, у зв`язку з чим заявник та її колишній чоловік знов почали проживати однією родиною за адресою [ADDRESS] , вже не реєструючи шлюб офіційно. В 1993 році за наполяганням чоловіка заявник пішла з роботи та стала домогосподаркою. Влітку заявник з дитиною та чоловіком проживали разом на дачі за місцем реєстрації чоловіка - за адресою [ADDRESS] . З лютого 2001 року, а саме, після продажу родиною дачного будинку по [ADDRESS] ), [PERSON] знов зареєструвався в квартирі [ADDRESS] , та був зареєстрований й проживав за цією адресою до своєї смерті. Заявник в судовому засіданні зазначила, що, мешкаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вони разом з [PERSON] вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали єдиний сімейний бюджет, піклувалися один про одного та спільну дитину, допомагали один одному по господарству та виконували інші взаємні обов`язки, які притаманні подружжю. Тісний зв`язок посилювався також відчуттям взаємоповаги та розумінням самотності в похилому віці, оскільки ані у заявника, ані у [PERSON] не було інших близьких рідних. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2016 року. Організацію та оплату витрат на поховання здійснювала заявник. Підставою звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу стала наявність у заявника наміру звернутись до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для отримання пенсії по втраті годувальника. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу для заявника має юридичне значення, оскільки породжуватиме юридичні наслідки, в даному випадку право на отримання пенсії по втраті годувальника. Іншого порядку встановлення зазначеного факту, аніж шляхом звернення до суду, законом не визначено. Згідно акту №б/н від 15.07.2020 року, що складений у присутності двох свідків та засвідчений головою вуличного комітету, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживав за вказаною адресою по день смерті (а.с.12). Також, з довідки №б/н від 16.06.2020 року, що видана КП «Торецьккомсервіс» Торецької міської ради, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 01.02.2001 року і по день смерті, тобто [INFO] . (а.с.14). Викладені в заяві обставини підтверджені також показаннями свідків. Свідок [PERSON] , [INFO] , який є рідним сином заявниці та померлого [PERSON] , під присягою зазначив, що його батьки - [PERSON] та [PERSON] все життя, зокрема, у період з лютого 2001 року по 25 червня 2016 року, проживали разом однією сім`єю, як чоловік та дружина, навіть після офіційного розірвання шлюбу, мали спільний бюджет та господарство. Свідок [PERSON] , що протягом 25 років є сусідкою заявника та її родини, під присягою зазначила, що [PERSON] та [PERSON] все життя проживали разом, як чоловік та дружина, вели спільне господарство та піклуватись про свою родину. Поводили себе завжди, як справжнє подружжя. Про розірвання шлюбу між ними ніхто з оточуючих навіть не здогадувався. Факт проживання заявника - [PERSON] , та [PERSON] однією сім`єю без шлюбу у період з лютого 2001 року по 25 червня 2016 року повністю підтвердила. Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви, суд виходив з наступного: відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з положеннями п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Водночас, Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що «суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника». Як вбачається з прохальної частини заяви, [PERSON] (заявник) просить суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, починаючи з 01.02.2001 року. Разом з цим, згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №303/2865/17 від 19.03.2020 року, положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене ст. 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено. З огляду на наведене, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заяви шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 25 червня 2016 року. В свою чергу, твердження Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з приводу того, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не надає заявникові права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», наявності спору про право та, відповідно, наявності правових підстав для залишення заяви без розгляду, суд вважає передчасними та вважає за доцільне зауважити, що предметом розгляду у даній справі є лише встановлення певного факту (в даному випадку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу), що мав чи/або не мав місце у певний період часу. Звернення ж заявника, у разі визнання судом зазначеного вище факту, до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою про призначення пенсійних виплат тощо є правом заявника, реалізація якого залежить виключно від його волевиявлення. Отже, на думку суду, спір про право, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, матиме місце у разі відмови Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в призначенні заявникові пенсійних виплат за результатами відповідного звернення.

Outcome: partial