Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Заявник звернувся в суд із зазначеною заявою, якою просить встановити факт смерті його батька, померлого 01.04.2015р., він поховав його в м. Докучаєвську, але коли звернувся до органів РАЦСу для реєстрації смерті батька, йому було відмовлено в реєстрації смерті і видачі свідоцтва про смерть, оскільки батько помер в м.Докучаєвську і відповідно лікарське свідоцтво про його смерть і свідоцтво про його смерть йому видали в м.Докучаєвськ, який є тимчасово не підконтрольною Україні території, тому просить встановити факт смерті батька для його реєстрації. Заявник в судовому засіданні на вимогах наполягає. Зацікавлена особа відділ РАЦСу Волноваського райуправління юстиції просив розглянути справу в їхній відсутності, у зв'язку з чим справа у відповідності зі ст.169 ЦПК України слухалася за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення заявника і свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно зі ст.256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У даному випадку для заявника має значення факт смерті померлого батька, оскільки це дає право зареєструвати його смерть. Іншим шляхом встановити цей факт він не може. Згідно ст.ст.256 п.8 ЦПК України суд\~розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті особи. У даному випадку орган РАЦСу листом за №03.2-25/428 від 09.02.2016року відмовив заявнику у реєстрації смерті його батька, оскільки Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП встановлено, що будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.18). Згідно лікарського свідоцтва за №34 від 03.02.2016 року, яке видано лікарем Докучаєвського центру первинної медико-санітарної допомоги, Донецької області, [PERSON] дійсно помер 01 квітня 2015 року в м.Докучаєвськ, причина смерті хронічна сосудо-мозкова недостатність,церебральний атеросклероз третього ступеню з гіпертонією (а.с.28). Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Докучаєвськ, де помер [PERSON], є тимчасово не підконтрольною територією. Тому слід встановити факт смерті громадянина України для його реєстрації в державних органах РАЦСу. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]. показала суду, що вона знає заявника і його батька з 1983 року, раніше з сім'єю проживала в м. Докучаєвську до 1992року, дружать з заявником, вона 30.03.2015року поїхала в Докучаєвськ, там наступного дня помер батько заявника, який останнім часом багато хворів, був прикутий до ліжка, вона була на похованні. Свідок [PERSON] показала суду, що з заявником проживала по сусідству, в 2001році вона переїхала, але навідувалась до батьків кожну неділю, там близько 10-ти років у заявника жив його старий батько, на початку квітня 2015року він помер, вона була у батьків і на похованні сусіда [PERSON]. З приведених доказів випливає, що в суду немає основ сумніватися в правдивості показань свідків, оскільки вони підтвердили пояснення заявника, крім того з наданих заявником документів встановлено, що його батько дійсно помер, тому суд вважає, що на підставі ст.256-259 ЦПК України необхідно установити факт його смерті. Цей факт має юридичне значення, він дає можливість зареєструвати смерть громадянина України. Відповідно до вимог ст..257-1 ч.4 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,\~\~\~\~

Outcome: approved