Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 05.07.2014р. за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що з 1985 року померла її мати [PERSON], яка проживала у м. Маріуполі за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу вона, з 1997 року постійно проживала в одній квартирі зі своєю матірю за вищенаведеною адресою. Матір перебувала у похилому віці і останнім часом не могла самостійно себе обслуговувати, а тому потребувала сторонньої допомоги, в свою чергу вона як єдина донька постійно була поряд з нею, допомагала їй та забезпечувала всім необхідним. 05 липня 2014 року [PERSON] померла у віці 91 років, про що 07.07.2014 року складено відповідний актовий запис № 903, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НО № 775742, виданим 07.07.2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Вона особисто організовувала поховання матері та несла всі повязані із цим фінансові витрати. Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/4 частка в праві власності на квартиру [ADDRESS]. Право власності на частку у даній квартирі мати набула за час життя в порядку приватизації державного житлового фонду. Від спадщини, яка залишилась після смерті матері [PERSON] заявниця не відмовлялась, а навпаки завжди вважала, що оскільки є єдиною донькою, проживаю разом з нею, тому вважається такою, що прийняла спадщину. У жовтні 2017 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], померлої 05.07.2014 року, проте, нотаріусом було розяснено, що у звязку із тим, що місце її проживання зареєстроване за іншою адресою, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. У звязку із викладеним просила задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 05.07.2014 року за адресою: [ADDRESS]. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним у заяві та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] приходиться йому матірю. Вона дійсно постійно проживала разом із його бабусею, [PERSON] та доглядала її. Проти задоволення заяви не заперечувала. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення вимог заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], померла 05 липня 2014 року, про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 07 липня 2014 року зроблено відповідний актовий запис № 903 ( а.с.16) [PERSON] (дівоче Прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження УД № 093121 виданого Коропським районним РАГС, актовий запис № 28 від 14.01.1945 року. ( а.с.10) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00019144605 від 01 грудня 2017 року, виданий Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області між [PERSON] та [PERSON] 15.04.1950 року було укладено шлюб, актовий запис №11 що підтверджує дошлюбне прізвища померлої 05 липня 2014 року [PERSON]. (а.с.13) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] дійсно з 1997 року проживала разом [PERSON] за адресою [ADDRESS] по день смерті останньої 05 липня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234ЦК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.3 ст.235 ЦК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 2 п. 5ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на наведені вище письмові та отриманні під час розгляду справи докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник [PERSON] на момент відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем [PERSON], в квартирі [ADDRESS] в Лівобережному районі міста Маріуполя Донецької області. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved