Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. На підтвердження своїх вимог посилається на те, що у свідоцтві про право власності на квартиру від 12.12.1994 року допущена описка при написанні по батькові власника квартири, тобто його. Така обставина перешкоджає заявнику у реалізації його особистих майнових та немайнових прав, тому звертається до суду з такою заявою. В судове засідання заявник не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Щодо задоволення заяви не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З положень ст. 256 ЦПК України а також п. 12 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що із відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали повинна звертатись до суду особа, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії паспорта громадянина України серії КС 636603, картки платника податків, копії посвідчення ОВС, копії свідоцтва про загальнообовязкове державне страхування, копії довідки від 16.12.1999 про пільги по оплаті комунальних послуг (а/с 5-7) вбачається, що по батькові [PERSON] є «Гнатович». Згідно ордеру №250 від 02.03.1979 року про право на зайняття житлової площі в будинку № 28 квартира №61 по вул. В.Великого в м. Дрогобич Львівської області, виданого виконавчим комітетом міської ради депутатів трудящих міста Дрогобича, [PERSON] надано право на зайняття квартири [ADDRESS]. (а/с 4). Проте, як вбачається з копії свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 12.12.1994 р., така належить [PERSON] на праві особистої власності (а/с 3), що свідчить про наявність помилки при написання по батькові власника нерухомості. Вказані неточності в написанні по батькові заявника не дають можливості заявнику скористатися своїм правом на реалізацію особистих майнових та немайнових прав. Згідно п. 5, ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З положень ст. 256 ЦПК України а також п. 12 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що із відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали повинна звертатись до суду особа, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

Outcome: approved