Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить: встановити юридичний факт, що заповіт, складений від імені [PERSON], посвідчений нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 26 квітня 2017 року за реєстровим № 814, на імя [PERSON], [INFO], належить їй [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог покликається на те, що 26 квітня 2017 року [PERSON] склав заповіт на її імя, посвідчений нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 03.06.2017 [PERSON] помер, про що Сихівським районним у м.Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено актовий запис № 440 та видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ № 470323. З метою оформлення спадщини на підставі вищевказаного заповіту звернулася до нотаріуса, яка відмовила у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки в заповіті допущено помилку, а саме: у її свідоцтві про народження та паспорті вказано дату її народження 01 січня 1970 року, а в заповіті зазначено 11 січня 1951 року. З огляду на це нотаріус запропонувала їй звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту. Виправити зазначену невідповідність дати народження у заповіті інакше, ніж через звернення до суду в порядку окремого провадження, неможливо у звязку із смертю спадкодавця, а тому змушена звернутися до суду із вказаною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представники заяву підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним в заяві. З врахуванням наведеного, просять заяву задовольнити. Нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду письмові заперечення, в яких вказала, що заявник [PERSON] зверталась до неї, як нотаріуса, для відкриття спадщини після смерті [PERSON], в чому їй було відмовлено, оскільки не було подано нею документів, які б підтверджували, що вона є спадкоємцем після смерті останнього. У звязку із відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини та належним чином посвідченого заповіту, нею було рекомендовано заявнику звернутися з даного приводу до суду, з питань встановлення факту належності заповіту. Допитані за клопотанням заявника [PERSON] в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст. 384, 385 КК України,підтвердили в судовому засіданні факт, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (зазначено в заповіті) одна і та ж особа. Також зазначили, що часто бачили заявника і [PERSON] разом. Заслухавши пояснення заявника та її представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Судом встановлено, що 26 квітня 2017 року [PERSON] склав заповіт, в якому на випадок його смерті все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів [PERSON], [INFO] Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] помер 03.06.2017, про що Сихівським районним у м.Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено актовий запис № 440 та видано свідоцтво про смерть серії І-СГ № 470323. Заявник зі спадкодавцем перебувала у шлюбі, зареєстрованому Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 18.09.2009, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 189088. Із свідоцтва про народження, паспорта [PERSON] та вищевказаного свідоцтва про шлюб вбачається, що вірна дата її народження: 01.01.1970. Крім того, у листі № 02-01/22472 від 23.10.2017, наданому Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області, вказано, що [PERSON], [INFO], за наявними обліками управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації та відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області не значиться, значиться [PERSON], [INFO], уродженка с.Добросин, Жовківського району, Львівської області, зареєстрована з 26.05.1997 за адресою: [ADDRESS], документована паспортом громадянина України серії КС № 843296, виданого 22.08.2011 Личаківським РВ ГУМВС України у Львівській області. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 вищевказаної постанови при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, а також з огляду на те, що встановлення вказаного факту необхідно для реалізації заявником права на спадщину, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає задоволенню.

Outcome: approved