Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та вказує, що на Засумському кладовищі в м. Суми у неї є родинне поховання, де знаходиться могила її бабусі [PERSON], [INFO], яка померла 11.02.1990. В звязку з відсутністю волевиявлення померлої, яким би було б покладено обовязок поховання на конкретну особу та в звязку з браком коштів та за станом здоровя матері позивача [PERSON] (в дівоцтві [PERSON]) [PERSON], доньки померлої, для організації та здійснення поховання, позивачем, онукою померлої, [PERSON], було здійснено поховання на Засумському кладовищі м. Суми. Їй, як особі, яка зобов'язалася поховати померлу видано свідоцтво про смерть відділом державної реєстрації актів цивільного стану. В звязку з втратою оригіналу свідоцтва про смерть [PERSON] (1901 р.-1990 р.) заявник звернулась до Відділу реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, яким їй повторно видано свідоцтво про смерть [PERSON] (1901 р.-1990 р.) серії 1-БП № 195640 від 09.04.2013, тобто [PERSON], є першою похованою на місці родинного поховання, а заявник [PERSON] є особою, яка здійснила перше поховання на відведеному місці родинного поховання, то в розумінні ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є користувачем місця родинного поховання. Заявник зазначає, з метою реалізації своїх прав 24.01.2018 звернулась до КП «Спеціалізований комбінат» з заявою про видачу свідоцтва про поховання [PERSON] (1901 р.-1990 р.). До даної заяви додано копію паспорта МВ 581547, копію свідоцтва про смерть [PERSON] (1901 р.-1990 р.), виданого повторно та копію план-схеми родинного поховання. КП «Спеціалізований комбінат» своїм листом № 01-11/5-П від 29.01.2018 відмовив в наданні свідоцтва про поховання в звязку з тим, що не зберігся оригінал свідоцтва про поховання [PERSON], тому заявник просить суд встановити факт здійснення нею поховання [PERSON] (1901 р.-1990 р.). В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Повідомила, що встановлення даного факту необхідно для вирішення питання про проведення підпоховання та для здійснення інших дій, пов'язаних з використанням місця поховання. Представник заінтересованої особи [PERSON] Керім-огли в судовому засіданні не заперечував проти встановлення факту проведення поховання заявником. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Під час судового розгляду встановлено, і ця обставина підтверджена КП «Спеціалізований комбінат», що на території Засумського міського кладовища в м. Суми є родинне поховання, де розташоване поховання [PERSON] (1901 р.-1990 р.) Судом також встановлено, що заявник не має оригіналу свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла 11.02.1990. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-БП №195640, яке видано повторно, вбачається, що [PERSON], помер 11.02.1990 у віці 88 років, про що складено актовий запис № 202, місце державної реєстрації Ковпаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції. (а.с.5) Згідно повідомлення КП «Спеціалізований комбінат» № 01-11/5-П від 29.01.2018 на адресу заявника [PERSON] вбачається, що на звернення щодо надання свідоцтва про поховання бабусі заявника, було надано відповідь, в якій зазначалося, що свідоцтво про поховання видається на підставі оригіналу свідоцтва про смерть. В звязку з незбереженням оригіналу свідоцтва про смерть необхідно довести своє право на це поховання звернувшись до суду (а.с.8) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] є її сестрою. У 11.02.1990 померла їх бабуся [PERSON]. Організацією поховання [PERSON] зайнялась заявник. Аналогічні показання суду було надано свідком [PERSON] Як вбачається з схеми розташування родинного поховання на Засумському кладовищі в м. Суми, дата поховання [PERSON] співпадає з датою поховання, зазначеним заявником (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За ст. 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком) іншою особою, яка зобов'язалася поховати померлого. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов'язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво. Враховуючи, що заявник фактично здійснювала організацію поховання [PERSON], яка померла 11.02.1990, фактично взяла на себе зобов'язання поховати померлого, то в даному випадку суд вважає необхідним встановити факт проведення заявником поховання [PERSON], оскільки цей факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved