Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що 02.03.2005 року помер його батько [PERSON], який за життя був зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично проживав через хворобу разом з заявником за адресою: вул. 26 Серпня, буд. № 22, в с. Виноградівка, Тарутинського району Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності серії ЯА № 156882 виданого 16.11.2004 року. Інших спадкоємців у спадкодавця не має. Після смерті [PERSON] заявник у передбачений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину після смерті батька, так як постійно проживав разом з ним на момент його смерті. Однак на звернення з заявою про оформлення спадкових прав, нотаріусом Тарутинської районної нотаріальної контори йому було відмовлено\~ в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що він пропустив встановлений ст. 1270 ЦПК шестимісячний строк для прийняття спадщини, тобто не вчинив дії передбачені ст.ст. 1268-1269 ЦК України: а саме не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі вищевказаного строку і не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON], який помер 02.03.2005 року на час відкриття спадщини. В судове засідання\~ заявник не зявився, на адресу суду\~ надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Представник заінтересованої особи Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області сільський голова, заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Відповідно до вимог ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст.49, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що 02.03.2005 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 527449 (а.с. 9). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, на земельну ділянку площею 3,41 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 156882, виданого 16.11.2004 року Тарутинською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю\~ та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 221 (а.с.10). [PERSON] за життя заповіту не склав. Постановою від 07 червня 2018 року державним нотаріусом Тарутинської районної державної\~ нотаріальної контори Одеської області, заявнику було відмовлено у звязку з тим, що він не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі шестимісячного строку і не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.14-15). Позивач [PERSON] є сином\~ померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР № 499173 (а.с.8). Згідно до довідки виконавчого комітету Виноградівської сільської ради Тарутинського району № 547 від 27.03.2017 року, вбачається, що [PERSON], який помер 02.03.2005 року, був зареєстрований на день смерті за адресою: Одеська область Тарутинський район с. Виноградівка, вул. Садова, буд.4 (а.с.11). Згідно до довідки виконавчого комітету Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області №694 від 05.06.2018 року, вбачається, що гр. [PERSON] дійсно доглядав хворого батька до дня смерті (а.с.12). Згідно довідки ФГ «АС ПОПАЗ» №25 від 19.04.218 року, вбачається, що [PERSON], після смерті батька [PERSON], фактично прийняв та керує, здає в оренду земельну ділянку, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 156882, виданого 16.11.2004 року Тарутинською районною державною адміністрацією\~ та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю\~ та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за№ 221, з березня 2005 року по теперішній час отримує орендну плату (а.с.13). Крім того, факт постійного проживання\~ підтверджується показами свідків (а.с. 16,19). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно п.211 Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Згідно з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved