Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої вказала, що [INFO] в м.Донецьк помер її чоловік - [PERSON] , [INFO] , смерть якого підтверджується документами, виданими на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Оскільки свідоцтво про смерть, видане на окупованій території, не створює будь-яких правових наслідків, заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті чоловіка на тимчасово окупованій території з метою подальшої реєстраціїї його смерті в державному органі та отримання свідоцтва про його смерть українського зразка. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просила суд її заяву задовольнити. Заінтересована особа Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків), будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, до судового засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, заяви про перенесення судового розгляду на іншу дату суду не надала, що не перешкоджає судовому розгляду у відсутність представника заінтересованої особи. Вислухавши пояснення заявника та надавши оцінку дослідженим у справі доказам, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , громадянка України, зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Місцем її тимчасового перебування як внутрішньо переміщеної особи є [ADDRESS] , що підтверджується довідкою УСЗН Мирноградської міської ради про взяття її на облік (а.с.12). Чоловік заявника - [PERSON] , шлюб з яким згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] зареєстровано 21.11.1995 року Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, Донецька область, також був зареєстрований і проживав разом з заявником за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про причину смерті № 1370 від 11.03.2021, виданими на території так званої ДНР, [PERSON] помер [INFO] у віці 84 роки від цирозу печінки. Як зазначила заявник в судовому засіданні, смерть чоловіка настала вдома за місцем проживання від невиліковної хвороби. На підтвердження смерті чоловіка заявником, окрім зазначеного документу, надано свідоцтво про смерть № [NUMBER] , видане Калінінським відділом ЗАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ДНР. Факт смерті чоловіка заявника - [PERSON] був також підтверджений в судовому засідання показами свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що подружжя [PERSON] доводиться їй далекими родичами. Обидва були зареєстровані за її адресою як внутрішньо переміщені особи. У березні 2021року, точної дати вже не пам`ятає, вона від заявника дізналася про смерть її чоловіка, який до цього страждав на онкологічне захворювання. Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015 та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами). Частиною першою статті 6 цього Закону повноваження щодо державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України визначено статтею 317 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та Законами України. Надавши оцінку дослідженим доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з урахуванням практики ЄСПЛ та Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії щодо оцінки документів, виданих на окупованих територіях на предмет підтвердження народження та смерті осіб, що перебувають на тих територіях, дійшов висновку про доведеність вимог заявника щодо факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м.Донецьк. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у інший законний спосіб зареєструвати смерть особи, яка померла на тимчасово окупованій території, аніж шляхом встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території в судовому порядку, суд, виходячи з ключових інтересів заявника, вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved