Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, яку уточнювала та остаточно просила встановити факт володіння [PERSON], яка померла 11 квітня 2016року, на праві власності житловим будинком № 3 по вулиця Кошового Олега міста Купянська Харківської області. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалась на те, що 11 квітня 2016 року померла [PERSON], яка на день своєї смерті проживала та була зареєстрована у належному їй на праві власності житловому будинку, розташованому за вищезазначеною адресою. За життя [PERSON] залишила заповіт на імя заявниці. Спадщину вона прийняла, подавши заяву до нотаріальної контори, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом через розбіжності у документах, які посвідчують право власності спадкодавиці на житловий будинок. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити, пояснивши, що іншого способу, окрім судового, яким можливо встановити факт володіння спадкодавицею житловим будинком на праві власності, немає. В подальшому у письмовій заяві просила закінчити розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи - територіальної громади в особі Купянської міської ради Харківської області територіальна громада в особі Купянської міської ради Харківської області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні заяви покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що 11 квітня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть (а.с.10). Відповідно до копії заповіту, посвідченого 04.04.2008 державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2264, [PERSON], [INFO], яка народилася у с.Ковалівка Краснокутського району Харківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], яка зареєстрована за місцем постійного проживання за адресою: [INFO] (так у документах) все своє майно, в т.ч. належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, № 3 (три) з земельною ділянкою при ньому заповіла [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 45031940 від 10.09.2016, після смерті [PERSON], 10.07.1928року народження, яка померла 11.04.2016, Купянською державною нотаріальною конторою 10.09.2016 заведено спадкову справу № 522/2016, номер у Спадковому реєстрі 59478785 (а.с.13). Заявником у справі є [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта (а.с.5-6), тобто особа, на імя якої складено заповіт. Постановою державного нотаріуса Купянської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 14.06.2017 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті 11.04.2016 [PERSON] відмовлено, оскільки належним чином не підтверджується належність спадкодавиці правовстановлюючого документа на спадкове майно: договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої приватної власності з числом кімнат від одного до пяти включно від 23.05.1955 оформлений на імя [PERSON], в той час як прізвище спадкодавиці [PERSON]. Крім того, належним чином не підтверджується зміна адреси житлового будинку: в тексті вищезазначеного договору вказана адреса: Харківська область, місто Купянськ, вулиця Підлісна,6-а, в той час як фактично будинок розташований за адресою: Харківська область, місто Купянськ, вулиця Кошового, будинок № 3 (а.с.7). При вирішенні питання про належність спадкодавцю спадкового майна на праві власності слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництв. Судом встановлено, що житловий будинок № 5 по вулиці О.Кошевого (так у документах) міста Купянська Харківської області був збудований у вересні 1960року, що підтверджується актом прийому домоволодіння, затвердженим 17.09.1963 (а.с.69). У 1960 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26.08.1948 та Постановою від 26.08.1948 підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію, а не договір від 23.05.1955 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: місто Купянськ, вулиця Підлісна,6-а, на який посилається нотаріус, як на підставу для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З акту прийняття індивідуального домоволодіння встановлено, що забудовник [PERSON] звела одноповерховий однокімнатний будинок по вулиці О.Кошевого,5, на підставі договору на право забудови від 3.05.1955 (а.с.69). Крім того, з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, встановлено, що [PERSON], уродженка с.Ковалівка Краснокутського району Харківської області, перебувала у шлюбі з [PERSON], її дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.61-62). За повідомленням Купянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану за вих. № 1281/15.8-04-01 від 21.11.2017 [PERSON] помер, про що 11.06.1968 складено актовий запис за № 154 (а.с.60). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] 17.06.1970 зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище «Кравченко» (а.с.11). Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] володіла на праві власності будинком № 5 по вулиці О.Кошевого міста Купянська Харківської області. Згідно повідомлення Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Купянської міської ради Харківської області за вих. № 740-10 від 08.09.2017 згідно рішення № 30 від 21.02.2017 виконавчого комітету Купянської міської ради «Про затвердження словника вулиць м.Купянська та смт.Купянськ-Вузловий» назва вулиці Олега Кошового в м.Купянську була приведена у відповідність до Порядку ведення словників Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1014/5 від 06.07.2012 та найменована вулиця Кошового Олега в м.Купянську (а.с.43). Крім того, рішенням виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області за № 380 від 17.10.2017 «Про зміну поштової адреси обєкту нерухомого майна» адресу домоволодіння, зареєстрованого на праві власності за Коринько ([PERSON]) (так у документах) [PERSON] в м.Купянську по вул. Кошового Олега, буд. № 5, змінено на адресу: вулиця Кошового Олега, будинок № 3, міста Купянська Харківської області, у звязку з подвійною реєстрацією права власності за однією й тією ж адресою (а.с.48). Відповідно до ч.2\~ст. 256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином у судовому засідані достовірно встановлено, що за життя [PERSON] володіла на парві власності житловим будинком № 3 по вулиці Кошового Олега міста Купянська Харківської області. Встановлення вищезазначеного факту потрібне заявниці для реалізації спадкових прав. Іншим способом вона захистити свої права не може. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved