Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Заявник завідувач відділення № 5 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] звернулась до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2016 року о 16.30 год. [PERSON] за рішенням чергового лікаря-психіатра та письмовою заявою сестри опікуна [PERSON], був госпіталізований до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька. Вказує, що за 07.09.2016 року о 16:30 год. хворий був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вчиняє дії, що становлять безпосередню небезпеку для життя та здоровя його та оточуючих, неспроможний задовільнити свої основні життєві потреби на необхідному рівні. Рішенням Луцького міського народного суду від 10.01.1992 року [PERSON] визнано недієздатною, а рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.06.2008 року призначено опікуном сестру хворого [PERSON] Просить суд надати дозвіл на продовження госпіталізації [PERSON] в примусовому порядку до 6 місяців. В судовому засіданні заявник представник Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд заяву задовольнити. Прокурор Куприянчик С.І. та заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2016 року о 16.30 год. [PERSON] за рішенням чергового лікаря-психіатра та письмовою заявою сестри опікуна [PERSON], був госпіталізований до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька (а.с. 7). З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого , медичної карти стаціонарного хворого № 2526 та заяви опікуна [PERSON] від 07.09.2016 року, вбачається, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки: негативізм, некерованість, агресивність по відношенню до опікуна (може її безпричинно вдарити, випльовує їжу і ліки ). Психічно хворим себе не вважає , наявності психічного розладу не усвідомлює. Рішенням Луцького міського народного суду від 10.01.1998 року [PERSON] визнано недієздатною, а рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.06.2008 року призначено опікуном сестру хворого [PERSON] (а.с. 6, 8). Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів за №13902/2-06.16 від 08.09.2016 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді помірна розумова відсталість (імбецильність) ускладнена поведінковими розладами, порушенням поведінки , який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність , свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні , що забезпечує його життєдіяльність. (а.с. 5). Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для продовження госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON], а тому заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved