Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Заявник звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду, за участю зацікавленої особи: реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про встановлення факту належності документу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею будинку [ADDRESS]. За договором дарування, вона прийняла в дар даний будинок від свого батька - [PERSON]. Однак в договорі дарування будинку невірно зазначені її прізвище, а саме, замість обдарованої [PERSON], зазначено - [PERSON]. Наявність в договорі дарування технічної помилки щодо написання її прізвища створює для неї додаткові незручності, оскільки через це позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним її будинком. Внаслідок цього вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. На підставі викладеного, встановити факт належності договору дарування будинку за адресою: [ADDRESS], посвідченого 25 січня 1992 року державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори за реєстровим №1-228, [PERSON] (паспорт серія [NUMBER], виданий 09 липня 1998 року Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області, ідентифікаційний номер [NUMBER]), в якому вона зазначена обдарованою, а саме [PERSON]. У судове засідання заявниця не з'явилася, але на адресу суду надіслала письмову заяву про слухання справи за її відсутністю, на задоволені заяви наполягає у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Реєстраційна служба Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області надала у судове засідання клопотання про слухання справи за її відсутністю, та прийняти рішення за явними матеріалам в справі. Суд, вивчивши матеріали прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних обставин. Згідно паспорту громадянина України, [PERSON], народилась [INFO], в місті Мелітополь, Запорізької області, (а.с.5). [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS]. За договором дарування, посвідченого 25 січня 1992 року державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори, [PERSON] за реєстровим номером 1-228, вона прийняла в дар даний будинок від свого батька - [PERSON], (а.с.6-9). Однак в договорі дарування будинку невірно зазначені її прізвище, а саме, замість обдарованої [PERSON], зазначено - [PERSON]. При оформленні документів була встановлена розбіжність у написанні прізвища в паспорті та договору даруванні, а саме в договорі дарування від 25.01.1992 року зазначено прізвища [PERSON] замість [PERSON]. Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Тому, виходячи з вищенаведеного, [PERSON] має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Таким чином, внаслідок помилки чи описки щодо написання прізвища [PERSON] на теперішній час вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним їй будинком. При укладенні будь-яких правочинів з приводу зазначеного будинку нотаріуси вимагають від неї приведення у відповідність документі, які встановлюють право на будинок. Відповідно до ст. 294 Цивільного кодексу України фізична особа має право на ім'я. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документі в особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Згідно з пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню, так як факти викладені у заяві знайшли своє підтвердження.

Outcome: approved