Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з даною заявою та просить винести рішення і встановити їй, [PERSON], [INFO], уродженці [INFO], факт її постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України, а саме - 24 серпня 1991 року. Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання паспорта громадянина України. В судовому засіданні заявниця та її представник просили задовольнити заяву у повному обсязі. Зацікавлена особа представник Корюківського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши зацікавлену особу, вважає за необхідне заяву задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Корюківка Чернігівської області, проживає в [INFO]. Родове прізвище заявниці було «Кирян», після шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 02 липня 2001 року в Холминській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис №8, вона змінила своє родове прізвище «Кирян» на прізвище «Мальчик», що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ЕЛ №037604 виданим 02 липня 2001 року Холминською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. Батьками заявниці є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЕЛ №307867 виданим 11 листопада 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області Україна. Сімейне життя у батьків не склалось, їх шлюб було розірвано у 1975 році, з цього часу батьки припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживали окремо. У 1977 році мати заявниці разом зі дочкою, заявником по справі, поїхала проживати в м. Пярну, Естонія, де вдруге уклала шлюб, змінила своє прізвище «Кирян» на прізвище чоловіка «Кричко». Пізніше мати заявниці відправила її проживати до своїх батьків (діда та баби), які проживали в [INFO]. Дід і баба її утримували, заявниця ходила в Жуклянську сільську школу, яку закінчила у 1990 році, на цей час її дід помер, бабі було тяжко утримувати онуку, тому на початку 1990 року мати заявниці забрала її проживати до себе в м. Пярну, Естонія, де 13 квітня 1990 року вона отримала паспорт громадянина СРСР VІІ ЛА №589359. Навесні 1991 року політична ситуація в Естонії загострилась, тому у квітні 1990 року сім?я заявниці повернулась на Україну, де остання проживала біля двох років. Перебуваючи в Естонії, заявниця познайомилась зі своїм першим майбутнім чоловіком [PERSON], громадянином [PERSON], поїхала до нього в м. Махачкала Республіка Дагестан Росія, де 02 лютого 1993 року вони уклали шлюб, російського громадянства заявниця не приймала, російського паспорта не отримувала, користувалась для підтвердження своєї особи паспортом громадянина СРСР VІІ ЛА №589359 від 13 квітня 1990 року. З громадянином [PERSON] вони прожили не довго, 15 листопада 1995 року їх шлюб було розірвано, після чого заявниця одразу виїхала на Україну. По дорозі додому вона втратила паспорт громадянина СРСР. Повернувшись на Україну, заявниця знову прибула в с. Жукля Корюківського району Чернігівської області, поселилась у своєї баби, до міліції з приводу втрати паспорта не зверталась. 02 липня 2001 року вона одружилась з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ЕЛ №037604 виданим 02 липня 2001 року Холминською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, з 02 липня 2001 року переїхала проживати в [INFO], де проживає по даний час. Від спільного подружнього життя з чоловіком є двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою №296 від 06 квітня 2010 року Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області. У 2005 році заявниця зверталась до паспортного столу Корюківського РВ УМВС з приводу втраченого паспорта громадянина СРСР, просила видати їй паспорт громадянина України, але паспортний стіл надав їй відповідь, що вона начебто приймала громадянство [PERSON]. Заявниця вимушена була звертатись до посольства [PERSON], щоб підтвердити відсутність у неї російського громадянства і довідкою якого №17262 від 23 червня 2010 року підтверджується відсутність у неї громадянства [PERSON]. Заявниця повторно зверталась до Корюківського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, просила вирішити питання видачі їй паспорта громадянина України, але працівники міграційної служби запропонували їй надати докази її постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України, тобто, станом на 24 серпня 1991 року, а саме, надати довідку органу місцевого самоврядування про її проживання на території України в цей період, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Заявниця народилась на території України, станом на 24 серпня 1991 року вона проживала в [INFO], але з вищеописаних причин не була там прописаною/зареєстрованою. Сільська рада видає такі довідки тільки на підставі по господарської книги, тому заявниці відмовили у видачі такої довідки про проживання. За таких обставин, заявниця вимушена звернутись до суду з даною заявою для підтвердження факту її постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року). Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання паспорта громадянина України. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що заявниця [PERSON] є рідною племінницею її чоловіка і знає її з дитинства. Коли заявниці було 3 роки її мати познайомилась зі своїм майбутнім чоловіком та разом з заявницею поїхала до Естонії. Через деякий час, у звязку з тим, що у заявниці не склались відносини з вітчимом, остання повернулась до с. Жукля, де проживала разом з дідом та бабою до 1990 року. У цей же рік вона закінчила школу і її мати знову забрала її до Естонії. З невідомих їй причин заявниця з матірю повернулась до Жуклі навесні 1991 року та постійно проживала там приблизно 2 роки. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що на початку девяностих років 20 століття проживали у [INFO] та добре знали сім?ю заявниці. Підтвердили покази надані свідком [PERSON] щодо постійного проживання заявниці [PERSON] на території України з весни 1991 року та на протязі приблизно двох років. Згідно довідки Жуклянської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, заявниця навчалась в цій школі з 1981 року по 1990 рік. Згідно свідоцтва про одруження І-ЕЛ №037604 виданим 02 липня 2001 року Холминською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, [PERSON] є громадянкою України. Згідно довідки Корюківського РВ УМВС отриманий заявницею паспорта громадянина СРСР у 1990 році, а з 26 травня 1993 року вона виїхала до Російської Федерації. Згідно довідки посольства Російської Федерації №17262 від 23 червня 2010 року відсутні дані про належність [PERSON] до громадянства Російської Федерації. Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки не є визначальною обставиною. Отже, покази свідків та документальні докази надані заявницею у своїй сукупності не суперечать одне одному та дають суду підстави задовольнити заяву, встановивши факт проживання заявниці [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року Судові витрати залишити за заявником. \~ \~ \~ \~На підставі вище викладеного,

Outcome: approved