Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду\~з заявою про\~встановлення факту\~постійного спільного\~мешкання. В обґрунтування заяви посилається на те, що його місце реєстрації за паспортом: [ADDRESS] . Місце реєстрації його матері - [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] . Відповідно до свого похилого віку [PERSON] мала багато хронічних захворювань та взагалі мала слабкий стан здоров`я. Вона потребувала допомоги у веденні домогосподарства. Через це, заявник регулярно їздив до матері, щоб допомогти їй та прослідкувати за станом її здоров`я. У 2017 році [PERSON] зовсім занедужала, не мала змоги самостійно пересуватись, приймати ліки та готувати їжу. Тобто потребувала цілодобово нагляду та турботи. Тому ще у квітні 2017 року заявник взяв її жити до себе за адресою: [ADDRESS] , щоб мати можливість піклуватися про неї. [INFO] мати заявника [PERSON] померла. Після смерті матері заявник здійснював поховання за свої кошти. Заявник не зміг одразу зареєструвати смерть своєї матері, тому що не зміг потрапити на підконтрольну Україні територію у зв`язку із карантином, пов`язаним з пандемією COVID-19. Коли [PERSON] звернувся до відділу РАЦС за отриманням свідоцтва про смерть відповідного зразка, йому було роз`яснено про неможливість зареєструвати факт смерті матері на підставі документів, виданих на непідконтрольній Україні території та запропоновано звернутися до суду. Вже на підставі рішення суду заявник отримав свідоцтво про смерть своєї матері. Після смерті померлої відкрилась деяка спадщина, тому [PERSON] звернувся до Старобільської ДНК, де йому було усно роз`яснено, що строки, встановлені законом для прийняття спадщини ним було пропущено та заявник не може вважатися спадкоємцем, який вже прийняв спадщину так як не був зареєстрований разом з спадкодавцем. Довідка про мешкання заявника разом з матір`ю видана органами влади на тимчасово непідконтрольній українській владі території, тому не є дійсною. На підставі чого заявник звернувся до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, у заяві просить суд розглянути справу за його відсутності та відсутності його представника [PERSON] (а.с. 2 зворот). Заінтересована особа Старобільська державна\~нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без присутності її представника, зауважень по справі не має (а.с. 20). Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом\~ встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. На підтвердження своїх заявлених вимог заявник надав копію свідоцтва про народження (а.с. 12), копію свідоцтва про смерті своєї матері - [PERSON] (а.с. 11), копію акту про фактичне проживання з померлою по день її смерті № 582 від 12.11.2020 р., виданої державною установою так званої Луганської народної республіки (а.с. 13). Суд приймає ці документи як докази виходячи із аналізу практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні. Так, у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву, оскільки вона законна та обґрунтована. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть йому право на оформлення спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved