Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою від 01 грудня 1995 року за реєстровим №4-4331 та від 14 грудня 1995 року за реєстровим № 4-4588, та реєстраційних посвідчень, виданих Тернопільським бюро технічної інвентаризації 27 грудня 1995 року. Обґрунтовує заяву тим, що у вказаних свідоцтвах та посвідченнях допущено помилку у написанні її прізвища, зокрема у свідоцтвах про право на спадщину її прізвище зазначено [PERSON] замість [PERSON], а посвідченнях, виданих Тернопільським бюро технічної інвентаризації - [PERSON] замість [PERSON]. На даний час вона має намір відчужити належне їй майно, однак через допущену помилку у зазначених правовстановлюючих документах, не може цього зробити. Через вказані обставини вона не може в повному обсязі реалізувати свого передбаченого законом права на розпорядження належним їй на підставі вказаних свідоцтв нерухомим майном. У судове засідання представник заявника [PERSON] - [PERSON] подав заяву, згідно з якою заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі, розглянувши справу в його відсутності. Представники заінтересованих осіб будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до суду не з'явилися, не повідомивши про причини неявки. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: За паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданим Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 19 серпня 1997 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника записано [PERSON] Таке ж прізвище, ім'я та по батькові зазначено й у картці фізичної особи - платника податків, виданій 18 березня 2003 року Державною податковою інспекцією у м. Тернополі. Згідно з довідкою від 11 жовтня 2017 року №4012, виданою ДП «Фаворит1», заявник [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] Як убачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 грудня 1995 року зареєстрованого в реєстрі за №4-4131, спадкоємцем майна, зазначеного у заповіті [PERSON] є її дочка [PERSON] Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з 1/2 частини однокімнатної квартири [ADDRESS] Як слідує з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 1995 року зареєстрованого в реєстрі за №4-4588, спадкоємцем майна, зазначеного у заповіті [PERSON] є [PERSON] Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з 1/2 частини однокімнатної квартири [ADDRESS] Згідно з реєстраційним посвідченням Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації від 27 грудня 1995 року, ? долі квартири [ADDRESS], зареєстровано на праві особистої власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 грудня 1995 року зареєстрованого в реєстрі за №4-4131. Відповідно до реєстраційного посвідчення Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації від 27 грудня 1995 року, ? долі квартири [ADDRESS], зареєстровано на праві особистої власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 1995 року зареєстрованого в реєстрі за №4-4588. Таким чином, судом установлено невідповідність прізвища заявника, зазначеного у свідоцтвах про право на спадщину за заповітом від 01 грудня 1995 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-4131, від 14 грудня 1995 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-4588, та у реєстраційних посвідченнях, виданих Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 27 грудня 1995 року, тому прізвищу, яке зазначене в документах, що посвідчують особу заявника. Внаслідок розбіжностей у написанні прізвища заявника в документах, які посвідчують її особу, та у вказаних правовстановлюючих документах, поставлено під сумнів факт належності їй нерухомого майна, що порушує законні права заявника, зокрема щодо володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, суд вважає, що вказане у зазначених свідоцтвах про право на спадщину за заповітом, реєстраційних посвідченнях, прізвище заявника, з незалежних від [PERSON] обставин, було написано невірно. При цьому в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності [PERSON] вказаних свідоцтв та посвідчень, а необхідність його встановлення зумовлена вагомістю поновлення порушення прав заявника, в тому числі для реалізації її права на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту належності їй правовстановлюючих документів, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. При цьому, встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 293 та п. 6. ч. 1 ст. 315 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, в тому числі справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved