Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої зазначив, що його мати [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] померла [INFO] р. Відмінність у прізвищах заявника та його матері виникла через те, що після розлучення батьків заявника, його мати змінила прізвище з «[PERSON]» на дівоче - «[PERSON]». Після розірвання шлюбу його мати [PERSON] та його батько [PERSON] продовжували проживати разом за вищевказаною адресою без реєстрації шлюбу. У зв'язку з тим, що [PERSON] мешкав разом з матір'ю до її смерті, останній не звертався до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. Факт, що [PERSON] не змінив прописку, та має різні з матір'ю прізвища, на теперішній час не дають змоги оформити спадщину належним чином. У відповідності з рішенням суду було встановлено факт прийняття спадщини, проте заявнику у нотаріальній конторі було роз'яснено, що його батьки мали різні прізвища та були розлучені, у зв'язку з чим, необхідно встановити факт родинних відносин між батьком та матір'ю, а також факт про те, що вони жили у цивільному шлюбі без реєстрації шлюбних відносин, та є фактично чоловіком та дружиною. Згідно уточнених позовних вимог, заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] є його рідною матір'ю, та дійсно мешкала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] по день його смерті [INFO] р., а [PERSON] є батьком заявника та мешкав з [PERSON] по день її смерті [INFO] р. У судовому засіданні представник заявника підтвердила зазначені у заяві обставини, підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні. Представник Володарської селищної ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Державний нотаріус Першої Свердловської нотаріальної контори Власова-Кісєрєва Н.О. у судове засідання не з'явилася, але суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [PERSON] є батьком [PERSON]. Крім цього, свідок пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за однією адресою до смерті [PERSON], а в подальшому заявник проживав разом з матір'ю [PERSON] до її смерті. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [PERSON] є батьком [PERSON]. Також свідок вказала, що заявник після смерті [PERSON] надавав допомогу своїй матері [PERSON], але спільне господарство вони не вели та заявник проживав з нею приблизно один місяць перед її смертю. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин. Оскільки заявник просить суд встановити факти, які мали місце до смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, суд вважає, що при вирішенні заявлених вимог слід керуватися законодавством, яке діяло станом на [INFO] року, тобто Кодексом України про шлюб та сім'ю та Цивільним кодексом УРСР. Так, необхідність встановлення фактів, які мають юридичне значення обґрунтована заявником необхідністю отримання спадщини, тобто встановлення даних фактів повинно мати відповідні юридичні наслідки. Відповідно до ст. 524 ч. 1 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Як вбачається зі змісту заявлених вимог, встановлення фактів, що мають юридичне значення необхідні заявнику для оформлення спадщини за законом. Згідно зі ст. 529 Цивільного кодексу УРСР до першої черги спадкоємців за законом відносяться діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До другої черги спадкоємців, відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу УРСР, відносяться брати і сестри померлого, а також дід і бабка померлого, як з боку батька, так і з боку матері. Крім цього, ст. 531 Цивільного кодексу УРСР передбачено право на спадкування за законом непрацездатними особами, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Кодекс України про шлюб та сім'ю не наділяє правами та обов'язками осіб, які проживали разом, без реєстрації шлюбу у встановленому законом порядку. Крім цього, положення даного Кодексу, на відміну від Сімейного кодексу України, не містить положень про те, що особи, які проживали разом утворюють сім'ю. Згідно положень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку з втратою годувальника. Пунктом 11 вказаної постанови Пленуму визначено, що встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають. Судом встановлено, що 12.11.1951 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією довідки від 29.06.2004 р., виданої відділом РАЦС Свердловського МУЮ. Відповідно копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER], [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії довідки від 06.07.2004 р., виданої відділом РАЦС Свердловського МУЮ, 17.06.1977 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, внаслідок чого остання змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO] р. померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER]. Рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 19.10.2012 р. (а.с. 5) встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [INFO] р. [PERSON] у вигляді квартири № 1, 1/4 частка житлового будинку [ADDRESS] а також встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [INFO] р. [PERSON] на належне їй майно, у вигляді вищевказаної квартири. Вирішуючи заявлені вимоги суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти того, що батьком заявника є [PERSON], а матір'ю заявника є [PERSON]. Дані факти мають юридичне значення, оскільки діти є спадкоємцями за законом та мають право в порядку встановленому законодавством на отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із чим заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Поряд із цим, суд вважає, що встановлення фактів про наявність фактичних шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON], а також факт спільного проживання [PERSON] та заявника, відповідно до норм Кодексу України про шлюб та сім'ю, не створює будь-яких прав та обов'язків та не відноситься до юридичних фактів, встановлення яких нададуть право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки до спадкоємців за законом не відносяться особи, які проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а також особи, які спільно проживали зі спадкодавцем. У зв'язку з викладеним, заявлені вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 234 п. 5, 235, 256 ЦПК України,

Outcome: partial