Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересованою особою до участі справі залучено: Ставищенську міську раду. В обґрунтування заяви, зазначає, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ №023577, виданого на підставі рішення Ставищенської сільської ради народних депутатів від 30.11.2001 (15 сесія XXXIII скликання) на ім`я [PERSON] останній отримав у власність земельні ділянки площею 1,9537 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ставищенської сільської рада Коростенського району Житомирської області. Вказаний державний акт зареєстровано і Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №225 від 10.05.2002 року. При цьому, згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві від 08.11.2005 року, по-батькові [PERSON] записано як « [PERSON] ». З метою присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, Позивачемзамовлено виготовлення документації із землеустрою. Державним кадастровим реєстратором відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Шваб М.М. за результатами перевірки електронного документу встановлено, що відомості про власника земельної ділянки (ім'я по батькові), які зазначені в документі, що посвідчує право на земельну ділянку, а саме « [PERSON] » не відповідають відповідним відомостям, які зазначені в документації землеустрою та в електронному документі: «В'ячеславович». Необхідно усунутирозбіжності. У зв'язку з виявленими недоліками, Державним кадастровим реєстратором відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Шваб М.М. прийнято рішення №РВ-1801495872020 від 19.11.2020 та рішення №В- 1801495892020 від 19.11.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) Державного земельного кадастру. З метою виправлення орфографічної помилки у вище вказаному державному акті [PERSON] звернувся до відділу у Коростенському районі ГУ Держгеокадастру Житомирській області. Відповідно до відповіді відділу у Коростенському районі ГУ Держгеокадастру Житомирській області №Л-146/0-0.17-154/143-20 від 30.12.2020 року, згідно Наказу №325 від 22.06.2009 року «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» 4.4 У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. Тому виправлення або внесення змін до державного акту на право власності і земельну ділянку територіальним органом Держгеокадастру не можливе. Посилаючись на викладені обставини справи, заявник просить суд: - встановити факт належності [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві від 08.11.2005, РНОКПП - [NUMBER] ) державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ №023577, виданого на підставі рішення Ставищенської сільської ради народних депутатів від 30.11.2001 (15 сесія XXXIII скликання) площею 1,9537 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №225 від 10.05.2002. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року відкрито провадження в справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Заявником було подано заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи було повідомлено належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надано, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ №023577, виданого на підставі рішення Ставищенської сільської ради народних депутатів від 30.11.2001 (15 сесія XXXIII скликання) на ім`я [PERSON] останній отримав у власність земельні ділянки площею 1,9537 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ставищенської сільської рада Коростенського району Житомирської області. Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві від 08.11.2005 року, по-батькові [PERSON] записано як « [PERSON] ». Державним кадастровим реєстратором відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Шваб М.М. за результатами перевірки електронного документу встановлено, що відомості про власника земельної ділянки (ім'я по батькові), які зазначені в документі, що посвідчує право на земельну ділянку, а саме « [PERSON] » не відповідають відповідним відомостям, які зазначені в документації землеустрою та в електронному документі: «В'ячеславович». У зв'язку з виявленими недоліками, Державним кадастровим реєстратором відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Шваб М.М. прийнято рішення №РВ-1801495872020 від 19.11.2020 та рішення №В- 1801495892020 від 19.11.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) Державного земельного кадастру. З відповіді відділу у Коростенському районі ГУ Держгеокадастру Житомирській області №Л-146/0-0.17-154/143-20 від 30.12.2020 року вбачається, що згідно Наказу №325 від 22.06.2009 року «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» 4.4 У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. Заявник суду повідомив, що встановлення факту заявнику необхідно для реалізації права на володіння, користування та розпорядження своєю власністю на свій розсуд. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Встановлення факту заявнику необхідно для реалізації права на володіння, користування та розпорядження своєю власністю на свій розсуд. Встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху внесення змін чи виправлень до існуючого державного акту на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачено. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявницею та померлою [PERSON] , як донькою та матір`ю. За розглядом справи на виконання положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення факту родинних відносив в даному випадку необхідне для реалізації спадкових прав. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved