Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Заявник [PERSON], звернулася у Вугледарський міський суд Донецької області з заявою про визнання її сина [PERSON] безвісно відсутнім. Заява обґрунтовується тим, що заявниця [PERSON], в 2001 році придбала квартиру [ADDRESS], після чого вселилася та проживала в ній разом зі своєю родиною чоловіком [PERSON], та сином [PERSON] 16 травня 2015, її син [PERSON] зібрав свої речі та поїхав влаштовувати своє життя в інше місто, куди саме їй не відомо, до сьогодні немає жодних відомостей про місце перебування сина. [PERSON], більше року не зявляється за місцем проживання і відносини ні з ким не підтримує,\~\~мобільний телефон відключений, всі вжиті заходи спрямовані на розшук сина виявились марними, до цього часу місце його перебування залишається невідомим. Заявниця вимушена звернутись до суду з заявою про визнання сина безвісно відсутнім, оскільки вона змушена платити комунальні послуги з урахуванням проживання сина, як члена родини, при його відсутності. Крім того невизначеність його місцезнаходження, перешкоджає здійсненню права заявниці відносно вирішення питання продажу квартири. Заявниця просить суд визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO] з 01 травня 2015 року. Заявниця в судовому засіданні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, пояснивши, що зверталася до поліції, але позитивних результатів розшук не дав. Представник третьої особи ОСББ «[PERSON] Вугледар» в судове засідання не зявився, надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі. Проти задоволення заяви заперечень не надав. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживала по сусідству з сім'єю [PERSON], знає їх сина [PERSON], вона розповідала йому, як її син влаштувався на роботу на острів Шпіцберген, [PERSON], не бачила вже більше року, місце його знаходження їй не відоме . Свідок [PERSON] в судовому засіданні, пояснила, що проживає по сусідству з сім'єю [PERSON], вказала, що багато років знайома з сім'єю [PERSON], з дитинства знає їх сина [PERSON], який проживав в одній квартирі з заявницею [PERSON] В травні 2015 року свідку стало відомо, що [PERSON], зник в невідомому напрямку, з цього часу відсутні жодні відомості про місце його перебування, на зв'язок він не виходить, мобільний телефон відключений, намагання його розшукати виявились марними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, пояснила, що перебуває в дружніх стосунках з заявницею [PERSON], з якою спілкується багато років. В травні 2015 року, їй стало відомо, що син її знайомої [PERSON], зник, рідні через знайомих намагались з'ясувати куди міг поїхати [PERSON], однак до цього часу місце його перебування нікому невідоме, на зв'язок він не виходить. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи судом не встановлено, покази свідків об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд, вислухавши пояснення заявниці та свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, їх належність та допустимість, приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], що підтверджується ксерокопією паспорта громадянина України, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.6-10). Відповідно до наданих актів обстеження квартири [ADDRESS], виданих ОСББ «[PERSON] Вугледар», № 530 від 21.10.2015 року, №568 від 18.01.2016 року та № 640 від 20.05.2016 року, встановлено, що [PERSON], у вказаній квартирі не проживає з 16.05.2016 року.(а.с. 13-16). З довідки Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП України в Донецькій області, № 3598 від 31.05.2016 року, вбачається, що громадянин [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [INFO] в кв. № 53, знаходиться у розшуку, як особа, яка скоїла тяжкий злочин та переховується від слідства. На даний час місце знаходження [PERSON] не встановлено. (а.с.17) За змістом ст. ст. 248, 249 ЦПК України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. На підставі викладеного ст.43 ЦК України,

Outcome: approved