Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Заявник в квітні 2016 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті фізичної особи в певний час, посилаючись на те, що [INFO] у с.Мар»янівка Старобешівського району Донецької області померла її баба [PERSON], внаслідок хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу. З метою реєстрації її смерті та отримання свідоцтва про смерть вона звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського МРУЮ, де їй було відмовлено у цьому, оскільки відповідно до діючого законодавства України пред»явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом МОЗ, а також документи, що видаються органами та установами на непідконтрольній Україні території є нечинними. Просить суд встановити факт смерті [PERSON],[INFO], яка померла [INFO] у с.Мар»янівка Старобешівського району Донецької області померлої [INFO] у місті Донецьк. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення: для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, в судове засідання не з'явився, направили суду листа, в якому просили розглядати справу в їхню відсутність, заперечень по суті справи не мають. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] перебувала в родинних відносинах з померлою [PERSON], яка є її бабусею, що підтверджується відповідними свідоцтвами та довідками.( а.с.11, 23-33). Факт смерті [PERSON] на тимчасово непідконтрольній території підтверджується « врачебним свидетельством о смерти» № 7 від 11.04.2016 року, виданим лікарем КУ « Центр первинної медико-санітарної допомоги Старобешівського району Мар»янівської сімейної амбулаторії загальної практики- сімейної медицини Донецької Народної Республіки [PERSON]( а.с. 6). Свідки [PERSON] та [PERSON]( кожен окремо) показали суду , що [PERSON] дійсно проживала [ADDRESS], де і померла [INFO]. З письмової відповіді, наданої Відділом ДРАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 14 квітня 2016 р. за вих. № 1176/03-01-36, вбачається, що заявникові [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], з посиланням на те, що пред»явлене лікарське свідоцтво про смерть, не відповідає формі визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 « Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у МЮУ 25.10.2006 за № 1150/13024.( а.с.10). У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. На підставі «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085, с.Мар»янівка, Старобешівського району Донецької області входить до вказаного Переліку. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню ( ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України). Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для оформлення спадщини. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON], оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, видане державним органом України. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved