Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, покликаючись на те, що є рідним братом [PERSON], 1989р.н., який відповідно до висновку є інвалідом першої групи (підгрупи А) з дитинства (безтермінове), не пристосований до самостійної праці та не може керувати своїми діями. Стверджує, що брат [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій, потребує постійного догляду зі сторони іншої особи. З огляду на наведене, просить суд визнати його брата, [PERSON], 1989р.н. недієздатним, встановити над ним опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити його ([PERSON]І.) опікуном останнього. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд цивільну справу за його заявою про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки розглянути у його відсутності та зазначає, що вимоги заяви підтримує. Представник заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності та зазначає, що не заперечує щодо задоволення вимог заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, \~яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і \~самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, \~самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений \~виключно у \~випадках \~і \~в порядку, \~встановлених законом. Відповідно до положень ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає в порядку окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом першої «А» групи з дитинства (інвалідність встановлена без терміново), потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААА №823652 від 18.08.2011року. Згідно висновку судово-психіатричного експерта КЗ ЛОКПЛ №440 від 15.09.2017року [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі вираженої розумової відсталості в ступені імбецильності та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Як відомо із змісту ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх, які за станом свого здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Приписами ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. У відповідності до ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Із матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON], проживає разом з ним, по місцю проживання характеризується позитивно та за станом здоров`я може бути призначеним опікуном. Батьки [PERSON] та заявника [PERSON] померли: батько [PERSON] помер 10.10.1991року, мати [PERSON] померла 15.03.2011року. Згідно з висновком Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування від 16.02.2018 року за №02-36/277 є доцільним призначення опікуном [PERSON] - його брата [PERSON] На підставі наведеного, враховуючи наявність законних підстав для визнання [PERSON] недієздатним, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про задоволення зазначеного подання та встановлення над ним опіки, призначивши опікуном [PERSON] - його брата [PERSON]

Outcome: approved