Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] звернулася до суду з даною заявою та просить встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] правовстановлюючого документа: державного акту на право приватної власності на землю серії Р-І № 475046 від 13.02.2002 року, виданого на підставі рішення 14 сесії ХХІІІ скликання Баннівської сільської ради народних депутатів Болградського району Одеської області від 05 червня 2001 року №102/23 на земельну ділянку розміром 3.00 га в межах згідно з планом, розташовану на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1195-т. Оскільки, як наразі з`ясувалося в державному акті виданому на ім`я заявниці невірно зазначено її, заявника ім`я « [PERSON] », хоча згідно паспорту громадянки України її ім`я « [PERSON] ». Зазначене стало приводом для звернення до суду. Ухвалою від 02.12.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 21.12.2021 року о 14:00 годині (а.с.15), про що повідомлено сторонам по справі (а.с.16). Цією ж ухвалою судом було витребувано докази з Болградського РА ГУДМС України в Одеській області та з Болградського відділу ДРАЦС в Болградському районі Одеської області Південного міжтериторіального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Заявник в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.26). Заінтересована особа Василівська сільська рада Болградського району Одеської області в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у відсутність представника та прийняття рішення згідно з вимогами чинного законодавства (а.с.27). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку, що\~ заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пункт 6 частини першої ст.315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Судовим розглядом встановлено, що: Заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с. Баннівка, Болградського району, Одеської області і іменувалася іменем « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.11.1947 року (а.с.6) на підставі актового запису про народження №17, складеного 13.11.1947 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.21). Вперше заявниця взяла шлюб 30.11.1969 році з гр. [PERSON] , та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.8). В актовому записі про шлюб № 6 від 30.11.1969 року, складеного виконавчим комітетом Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області ім`я заявниці значиться « [PERSON] » (а.с.23). Вдруге заявниця зареєструвала шлюб 10 липня 1973 року з [PERSON] та взяла шлюбне прізвище « [PERSON] » (російською мовою), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7), виданим на підставі актового запису №6 від 10.07.1973 року, складеним Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області, де ім`я заявниці значиться « [PERSON] » (а.с.22). З наданої Болградським РС ГУДМС України в Одеській області Форми 1 «Заяви про видачу паспорту» на ім`я заявниці вбачається, що її прізвище, ім`я та по-батькові зазначено « [PERSON] », та видано паспорт серії [NUMBER] від 06.11.1996 року\~ взамін паспорту старого зразку колишнього СРСР серії [NUMBER] (а.с.24-25). Однак, в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 475046 від 13.02.2002 року, виданого на підставі рішення 14 сесії ХХІІІ скликання Баннівської сільської ради народних депутатів Болградського району Одеської області від 05.06.2001 року №102/23 на земельну ділянку розміром 3.00 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1195-Т, прізвище, ім`я та по-батькові власника, кому видано державний акт зазначено « [PERSON] » (а.с.10). Василівська сільська рада Болградського району Одеської області надала довідку від 18.10.2021 року за № 463, що дійсно заявниці [PERSON] належить земельна ділянка розміром 3.00 га на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області на підставі державного акту серії Р1 № 475046 від 13.02.2002 року, і в даному акті допущена помилка в імені власника « [INFO] » замість « [PERSON] » (а.с.9). Згідно архівної довідки наданої Архівним відділом Болградської районної державної адміністрації Одеської області за №03-27/429 від 04.11.2021 року вбачається, що рішенням №102 від 05.06.2001 року 14 сесії 23 скликання Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області передано « [PERSON] » в приватну власність землю загальною площею 3.00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). В\~ паспорті громадянки України серії [NUMBER] , виданого Болградським\~ РВ УМВС України в Одеській області від 06.11.1996 року, дійсно зазначено прізвище, ім`я та по-батькові заявниці українською мовою « [PERSON] » (а.с.5). Названим паспортом заявниця користувалася на час видачі державного акту і користується на даний час, який підтверджує особу заявниці, що свідчить про фактичне допущення помилки в написанні її прізвища \~в правовстановлюючому документі. А відтак, заявниця дійсно є власником земельної ділянки розміром 3.00 га згідно рішення 12 сесії ХХІІІ скликання Баннівської сільської ради народних депутатів Болградського району Одеської області від 05.06.2001 року №102/23 та державного акту серії Р1 № 475046, виданого\~ 13.02.2002 року в якому допущено помилку в написанні її імені. Таким чином, вбачається факт допущення описки при оформленні на ім`я заявниці вказаного правовстановлюючого документа. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (в попередній редакції) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Встановлення факту належності заявниці вищеназваного державного акту потрібно для здійснення державної реєстрації права власності, для підтвердження права власності на земельну ділянку та можливості розпорядження цим майном. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявниці є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved