Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий 22 грудня 2004 року на ім'я [PERSON] належить [PERSON], яка померла [INFO]. Мотивує свою заяву тим, що [INFO] померла його мама [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельну частку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22 грудня 2004 року. Однак, реалізувати свої спадкові права заявник не може через допущену орфографічну помилку в написанні по батькові спадкодавця у вищевказаному акті. Так, в даному Державному акті спадкодавець значиться як «[PERSON]», хоча правильно має бути «[PERSON]». У зв'язку з наведеним просить заяву задовольнити. Заявник в судове засідання не з'явився, однак в поданому до суду клопотанні свою заяву підтримав повністю та просив її задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, не заперечував щодо задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст.ст.1, 3 ЦПК України одними із завдань цивільногосудочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів осіб. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Заповітом, посвідченим секретарем Смолявської сільської ради і зареєстрованим в реєстрі за №16 стверджується, що [PERSON] все належне їй майно заповіла своєму сину [PERSON], тобто заявнику. Довідкою Смолявської сільської ради №122 від 02 березня 2016 року стверджується, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] Заповіт покійної не змінювався і не скасовувався. З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий 22 грудня 2004 року Горохівською районною державною адміністрацією вбачається, що спадкодавець значиться як «[PERSON]». Отже, судом встановлено, що при оформленні Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] було допущено орфографічну помилку, оскільки спадкодавця записали «[PERSON]», хоча правильно повинно зазначатись «[PERSON]», що підтверджено матеріалами справи. Через допущену помилку заявник не може реалізувати своє законне право на спадкування, а тому суд заяву задовольняє.

Outcome: approved