Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати її батька [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім з 01\~січня 1999\~року.\~Вобґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [PERSON] у 1998 році залишив місце свого проживання за адресою [INFO], з того часу звязок із ним втрачено, він жодного разу не телефонував та жодними засобами звязку не повідомляв рідних та знайомих про місце свого перебування. На даний час, вже близько двадцяти років у неї ([PERSON]М.) немає жодних відомостей про місце перебування її батька, при цьому, вона позбавлена можливості зареєструвати право власності на належне йому майно, у звязку із чим, просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали та просили задовольнити, з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. Свідки [PERSON]\~та [PERSON]\~у судовому\~засіданні підтвердили,\~ \~що проживають\~[INFO],\~у сусідній\~квартирі №9\~проживав [PERSON],\~який з\~1998\~року у\~вказаному помешканні,\~не з»являвся\~,\~нікому із\~мешканців будинку\~не відоме\~його місце\~перебування. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу Кузь) є дочкою [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ИД №257013 виданого 01 серпня 1987 року Ворвулинською сільською радою народних депутатів Заліщицького району Тернопільської області. 27 липня 2017 року заявник зареєструвала шлюб із [PERSON], змінивши прізвище із Кузь на [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №146067 виданим 27 липня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Згідно довідки №715 виданої 19 березня 2018 року ТОВ Коменерго-Тернопіль [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [INFO]. За вказаною адресою разом із нею зареєстровані: [PERSON] батько, [INFO]; [PERSON] мати, [INFO]; [PERSON] сестра, [INFO]. Власником особового рахунку житлової площі є [PERSON]. Квартира №9, що знаходиться по вул. Шота Руставелі №2 належить [PERSON] на підставі Ордера на житлове приміщення №930 виданого 07 серпня 1991 року Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів №408 від 06 серпня 1991 року. До складу сімї [PERSON] входять: [PERSON] дружина; [PERSON] дочка; [PERSON] дочка. Довідкою №17190 виданою 14 вересня 2017 року Тернопільським відділом поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області стверджується, що [PERSON] зверталась у Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області по факту втрати родинних звязків зі своїм батьком [PERSON], [INFO], який 20 років самовільно залишив місце проживання і будь-яких звязків із своїми родичами не підтримує. На даний час [PERSON] відсутній за місцем проживання і його місцезнаходження не відоме. Даний факт зареєстровано в журналі єдиного обліку Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області за №29688 від 09 вересня 2017 року. Згідно акту, складеного 15 березня 2018 року комісією Товариства з обмеженою відповідальністю Коменерго-Тернопіль, при обстеженні квартири №9, що знаходиться по вул. Шота Руставелі, 2 у м. Тернополі, встановлено, що [PERSON], [INFO] не проживає за вказаною адресою, що підтверджують сусіди: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На запит Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2018 року щодо наявної інформації про місце проживання [PERSON], уродженця [INFO], 18 травня 2018 року до суду надійшла відповідь Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області за №73 від 14 травня 2018 року, згідно якої повідомлено, що [PERSON], [INFO] в с. Ярославичі Зборівського району не зареєстрований та не проживає, місце проживання даної особи невідоме. Згідно відповіді Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Тернопільській області від 11 травня 2018 року за №1204/14-04-01, у базі даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян [PERSON] міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Тернопільській області відсутній актовий запис про смерть [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог відповіді Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області за №6101.2.3-8680/61.2-18 від 18 травня 2018 року, [PERSON], [INFO] не документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Отже, обов'язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. За змістом ст. ст. 307, 308 Цивільного процесуального кодексу України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім має для заявника [PERSON] юридичне значення та зумовлене необхідністю зняття його з реєстрації місця проживання задля зменшення розміру витрат на оплату комунальних послуг, які нараховуються у відповідності до кількості зареєстрованих у житлі осіб. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність установлених законом підстав для визнання [PERSON], 19 вересня 1963 року безвісно відсутнім. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Згідно ч. 2 с. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Однак, заявником [PERSON] не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження одержання саме у 1998 році останніх відомостей про місце перебування [PERSON], відтак, суд приходить до переконання, що в частині заявлених вимог щодо встановлення дати безвісної відсутності [PERSON] з 01 січня 1999 року слід відмовити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного та

Outcome: partial