Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про одруження, виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 14.09.1955 року, запис №1821, серія [NUMBER] . В обґрунтування вимог зазначила, що вона народилась [INFO] с. Лозове Казанківського району Миколаївської області, про що Троїцько-Сафонівською селищною радою складено актовий запис від 14.11.1931 року № 93. 14 вересня 1955 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , 1931 року народження, про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївські1й області складено актовий запис №1821 від 14.09.1955 року. В актовому записі про шлюб вказано рік народження [PERSON] , 1932 рік, що є помилковим оскільки згідно свідоцтва про народження та паспорта громадянина України, остання народилась [INFO] . Встановлення факту належності свідоцтва про одруження необхідно [PERSON] для реалізації її права оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованих осіб. В судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на заявлених вимогах наполягають. Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Як встановлено судом, на підставі свідоцтва про народження [PERSON] , народилась [INFO] , виданого Троїцько-Сафонівською селищною радою, актовий запис № 93 (а.с. 3 - копія свідоцтва). 14 вересня 1995 року [PERSON] , 1932 року народження зареєструвала шлюб з [PERSON] , 1931 року народження, про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено актовий запис №1821, та після реєстрації одруження присвоєно прізвище дружині - [PERSON]. (а.с.6) Згідно паспорта громадянина України [PERSON] , народилась [INFO] , уродженка с. Лозове, Казанківського району, Миколаївської області, виданого Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області, Серія [NUMBER] . (а.с.4) Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства Встановлення в судовому порядку факту належності заявнику документів необхідно їй задля уникнення розбіжностей, що виникли при можливості реалізації своїх прав на оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved