Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла 30.03.2016 р. в м. Луганськ, причина смерті - ракова інтоксикація, рак ректосимогідного відділу прямої кишки. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він є сином померлої [PERSON], смерть настала на тимчасово непідконтрольній території, а саме в м. Луганськ. В отриманні свідоцтва про смерть в Відділі ДРАЦС Новопсковського РУЮ в Луганській області з метою реєстрації смерті матері [PERSON], йому було відмовлено в звязку з тим, що медичне свідоцтво про смерть видане медичним закладом, який не зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємств, установ та організацій України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті матері в установленому законом порядку, цей факт має для нього юридичне значення. Тому він звернувся з заявою до суду про встановлення факту смерті матері [PERSON] В судове засідання заявник не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень щодо заявлених вимог не має, рішення просить прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії ЕК № 249160, виданого 09.08.1996 року Ленінським РВ УМВС України в Луганській області, заявник [PERSON] народилася 26.02.1949 року у с. Кульбаки Глушківського району Курської області, адреса місця проживання, зазначена в паспорті - м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, б. 7 кв. 206. Відповідно до довідки № 928001055 від 25.11.2014 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] перемістилася з м. Луганськ в смт. Новопсков, вул. Пролетарська, б. 60. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІПЕД № 355193, виданого Ленінським ЗАГС м. Ворошиловград, заявник [PERSON] народився 23.03.1978 року, в графі мати зазначено [PERSON]. Суд бере до уваги наявні у справі документи, а саме лікарське свідоцтво про смерть 31/Ф від 31.03.2016 року, довідку про причину смерті, згідно яких [PERSON], яка народилася 26 лютого 1949 року, померла в місті Луганськ Луганської області Україна, причина смерті - ракова інтоксикація, рак ректосимогідного відділу прямої кишки. Відповідно до п.8 ч.І ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з положенням п.2 ч.І ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті [PERSON], померлої 30.03.2016 р. року має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе зареєструвати факт смерті матері в порядку, встановленому законом. Таким чином, суд вважає, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення - встановлення факту смерті [PERSON], яка померла 30.03.2016 р. року, підлягає задоволенню. У відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, рішення у даній справі про встановлення факту смерті [PERSON] слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved