overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.11.2007 року померла мати заявника [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яку прийняв її син [PERSON] Смерть [PERSON] настала вдома. На той час заявник (син померлої), котрий є її єдиним родичем перебував за межами України на заробітках. У зв'язку із цим, вирішувати питання захоронения померлої [PERSON] були вимушені сусіди. Однак, у зв'язку із відсутністю коштів в сімї заявника, померлу [PERSON] до судмедексперта не відвозили і як наслідок цього - довідку про смерть не отримували, через це заявник не може оформити свої спадкові права. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, але звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, вказавши на можливість задоволення заявлених вимог в повному обсязі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що вони знали [PERSON] і коли вона померля то її ховали сусіди оскільки її син був на заробітках за межами країни та через відсутність коштів ніхто її до судмедексперта померлу не возив та ніхто свідоцтва про смерть не отримував. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про смерть особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання і тому заявник звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Так судом встановлено, що відповідно довідки Собицької сільської ради (а.с.4) померла [PERSON] увесь час проживала в [INFO], Згідно акту про встановлення факту проживання без реєстрації (а.с.5) [PERSON] з 1990 року і по день смерті 17.11.2007 року проживала без реєстрації зі своєю матірю [PERSON] за адресою с. Собич вул. Лугова 31. Відповідно свідоцтва про народження (а.с.7) та свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9,10) померла [PERSON] була дійсно матірю заявника [PERSON] Таким чином у судовому засіданні встановлено факт смерті фізичної особи [PERSON], а тому заявлені вимоги доведено і вони підлягають задоволенню. Отже, на підставі викладеного й у відповідності з ч. 2 п. 5 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла [PERSON] яка була матір'ю заявниці. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. В 2017 році у заявниці постала необхідність в оформленні права на спадкове майно та вона звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку ст. 1297 ЦК України, але нотаріусом їй було відмовлено оскільки п.3.21 та 3.22. Глави 10 Наказу Мінюсту України № 296/5 від 22.02.2012р. «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» визначено, що «спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем» В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, вказавши на можливість задоволення заявлених вимог в повному обсязі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно заявник проживала разом зі своєю матір'ю по день її смерті та по теперішній час доглядає за будинком. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, суд у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Встановлення факту, що [PERSON] проживала разом із своєю матір'ю на час її смерті необхідно їй для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання і тому заявник звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Так судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть (а.с.6) [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с7) мати заявника записана [PERSON] Відповідно довідки голови Паліївської сільради (а.с.8) [PERSON] зареєстрована за місцем проживання в м. Шостка, але проживала разом з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Таким чином у судовому засіданні встановлено факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, на підставі викладеного й у відповідності з ч. 2 п. 5 ст. 293, п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла бабуся заявника [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу спадкового майна увійшла належна їй на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON]. Після смерті бабусі він своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON], але під час заведення спадкової справи нотаріус оглянув представлені заявником документи і виявив, що у правовстановлюючому документі спадкодавця, а саме у свідоцтві про право на спадщину за заповітом допущена помилка - замість прізвища бабусі [PERSON] зазначено [PERSON] В судове засідання заявник не з'явилась, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вказавши на підтримку заявлених вимог. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши докази по справі вважає заявлені вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вказані заявником в заяві обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та співвідносяться між собою. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом р.№1-1399 (а.с.4) встановлюється належність вищезгаданої квартири [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.5) [PERSON] померла [INFO] року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.8) вбачається, що приватний нотаріус [PERSON] відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На підставі п. 6 с.1 ст. 256 ЦПК України та враховуючи п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання і тому заявник звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Отже, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживала однією сім'єю як чоловік та жінка з [PERSON], без реєстрації шлюбу 3 2000 року і до дня його смерті, тобто до [INFO]. Під час спільного проживання у заявника та [PERSON] народилась донька [PERSON], [INFO]. Факт народження доньки [PERSON] було зареєстровано у відділі РАЦСу по м. Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області та по-батькові доньки у Книзі реєстрації народження було записано у відповідності з частиною 1 ст. 135 СК України, за вказівкою заявника та батьком було записано надуману особу заявником «[PERSON]», а не справжнього батька «[PERSON]», у зв'язку з цим це перешкоджає дитині отримати пенсію у зв'язку з втратою годувальника. В судове засідання заявник не з'явилась, але звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, вказавши на підтримку заявлених вимог. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, вказавши на можливість задоволення заявлених вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання і тому заявник звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Так судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть (а.с.4) [PERSON] помер [INFO]. Відповідно копії свідоцтва про народження (а.с.3) батьком [PERSON] записано [PERSON]. Згідно довідок Шосткинського ДНЗ № 1 та Шосткинського НВК сш 1-2 ступенів (а.с.7,8) [PERSON] батько [PERSON] приймав активну участь у вихованні доньки, відвідував постійно батьківськи збори, цікавився результатами її навчання, поведінкою. Таким чином у судовому засіданні встановлено факт батьківства [PERSON] та [PERSON] а тому заявлені вимоги доведено і вони підлягають задоволенню. Отже, на підставі викладеного й у відповідності з ч. 1 п. 5 ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Заявник\~ звернувся в суд з заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з 1950 року мати заявника [PERSON] проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON]. У 1955 році народилася заявниця [PERSON]. Однак батьки [PERSON] не були офіційно одружені, а проживали в цивільному шлюбі, то відповідно в свідоцтві про народження заявника у графі «Батько», зі слів матері було поставлено прочерк. 18.01.2011 року [PERSON] помер та за життя не подав в орган реєстрації цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для подальшого прийняття спадщини після померлого батька у вигляді земельних паїв, але для цього необхідно надати докази, що померлий є дійсно батьком дитини, тобто встановити факт батьківства. В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Заінтересовані особи в судове засідання не зявились, але звернулись з заявою про розгляд справи без їх участі, вказавши на можливість задоволення заявлених вимог в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] помер 25.12.2017 року відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.32) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що дійсно [PERSON] доводиться батьком заявнику [PERSON] Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання і тому заявник\~ звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Так судом встановлено, що відповідно копії паспорта (а.с.4,5) по-батькові заявника зазначене «Іванівна», що співпадає з імям померлого [PERSON] Відповідно свідоцтва про смерть (а.с.9) [PERSON] помер 18.01.2011 року. З копії прибудинкової книги (а.с.10,11) видно, що мати заявника записана як дружина [PERSON], а заявник та її брат і сестра записані як його діти. Таким чином у судовому засіданні\~ встановлено факт батьківства [PERSON] та [PERSON], як донька та батько, а тому заявлені вимоги доведено і вони підлягають задоволенню. Отже, на підставі викладеного й у відповідності з ч. 2 п. 5 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що при зверненні до Шосткинського обєднаного управління пенсійного фонду України Сумської області з заявою щоб при нарахуванні призначення розміру пенсії, посадовою особою Шосткинського обєднаного управління пенсійного фонду України Сумської області в прийнятті трудової книжки колгоспника для підтвердження трудового стажу відмовлено. Причиною відмови стала розбіжність у прізвищі російською мовою, так в паспорті прізвище заявника вказано «Форостина», а в трудовій книжці колгоспника «Форостына». В судове засідання заявник не зявилась, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вказавши на підтримку заявлених вимог. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, але звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, вказавши на можливість задоволення заявлених вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі вважає заявлені вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вказані заявником в заяві обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та співвідносяться між собою. Згідно копії трудової книжки колгоспника (а.с.6) 15.06.1980 року посадовими особами колгоспу «Октябрь» російською мовою, в якому прізвище заявника вказане «Форостына». Згідно копій свідоцтва про народження заявника (а.с.4) прізвище зазначене як «Форостина». Згідно копії паспорту громадянина України заявника (а.с.3) прізвище зазначено «Форостина» На підставі п. 6 с.1 ст. 256 ЦПК України та враховуючи п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання і тому заявник звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Отже, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою про визнання [PERSON], [INFO], зареєстрованого в [ADDRESS] недієздатним та призначити його опікуном. Мотивуючи позовні вимоги тим, що він, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом зі ним проживає його дядько [PERSON], [INFO]. Крім нього близьких родичів у дядька немає. [PERSON] є інвалідом дитинства першої «Б» групи, потребує постійного стороннього догляду, нагляду, допомоги, що підтверджується довідкою до акта догляду МСЕК серія 10 ААА № 860095 від 06.03.2012 року, підстава акт № 578. Внаслідок хронічного психічного розладу дядько не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у зв'язку з цим не може захищати та реалізовувати свої права, а тому його слід визнати недієздатним. Захворювання дядька призводить до того, що він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Оскільки на даний момент, догляд, матеріальне забезпечення відносно дядька, здійснює заявник особисто, відсутні жодні обставини, які виключають можливість призначення його опікуном, вражає, що достатньо підстав для призначення його опікуном [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до ч.2 ст.240 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. В судове засідання заявник з'явився, просить заяву задоволити. Представник зацікавленої особи проти задоволення заяви не заперечив. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних міркувань. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 317 від 17 серпня 2015 р. «[PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки.» Таким чином, оскільки [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, його слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою про визнання [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], проживаючого за адресою: [INFO] недієздатним та призначити його опікуном. Мотивуючи позовні вимоги тим, що він одружився з [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]. З часу одруження він став проживати за вказаною адресою. Разом з ними проживає мати дружини [PERSON] та брат дружини - [PERSON], який є інвалідом 1 групи з дитинства. Діагноз його хвороби - олігофренія в стадії дебільності. За станом хвороби [PERSON], самостійно себе не може обслуговувати, тому спочатку ним опікувалася його мати до того часу, коли сама, в силу життєвих обставин не стала інвалідом. Після цього він став опікуватися ним. На даний час [PERSON] є людиною неадекватною. Він не розуміє значення свої дій, не орієнтується в часі та просторі і тому потребує постійного по-стороннього догляду, тобто, потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до ч.2 ст.240 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить заяву задоволити. Представник зацікавленої особи проти задоволення заяви не заперечив, також подавши відповідну заяву. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних міркувань. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 741 від 30 вересня 2015 р. «[PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки.» Таким чином, оскільки [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, його слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутньою, посилаючись на те, що [PERSON] є її матір`ю і їх зареєстрованим місцем проживання є [ADDRESS] . У 2011 році [PERSON] поїхала на заробітки до Італійської республіки і востаннє подавала звістку про себе у 2014 році, та по телефону повідомила що лежить в лікарні в Римі. З того часу жодних відомостей про неї в місці її постійного проживання немає. Виходячи з цього заявник, з метою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності [PERSON] , просить суд визнати останню безвісно відсутньою особою. В судовому засіданні представник заявника, адвокат Роговський В.П. заявлені вимоги підтримав, посилаючись на викладені обставини. Заінтересована особа до суду свого представника не направила і просила справу розглянути без неї визнаючи вимоги заяви. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 06.08.2015 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 09.10.2015 року тим же органом. З довідки №1355 від 16.05.2019 року виданої КП «Сторожинецьке ЖКГ» та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16.05.2019 року вбачається, що [PERSON] являється мешканцем квартири [ADDRESS] та власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане державним нотаріусом Сторожинецької державної нотаріальної контори Хоміцькою Н.Г. 14 листопада 2005 року, і зареєстроване в реєстрі за № 1502, однак останні вісім років за вказаною адресою не проживає. Крім цього [PERSON] , являється приватним підприємцем, що підтверджується витягом з відповідного реєстру. З показань свідка [PERSON] , даних нею в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] у 2010 році виїхала до Італії на заробітки і протягом 2-3 років після цього підтримувала контакт із родиною, а потім цей зв`язок втратився і вже біля 6-7 років в місці її проживання про неї нічого не відомо. Виходячи з письмових доказів та показань свідка, суд вважає доведеним, що [PERSON] проживала постійно в [ADDRESS] але з 2014 року в цій квартирі не проживає і більше п`яти років в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зважаючи на це суд знаходить, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд враховує що визнання [PERSON] безвісно відсутньою заявнику потрібно для припинення державної реєстрації її як приватного підприємця так як [PERSON] підприємницькою діяльністю не займається.

Outcome: approved