Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Заявник,\~[PERSON] звернулась\~до суду\~з заявою\~про встановлення\~факту родинних\~відносин,\~в якій\~просила суд\~встановити факт родинних відносин між [PERSON] ([INFO], ідн. н.2590815149) та [PERSON] (01.07.1947р.н., ідн. н.1734812035), а саме, що [PERSON] ([INFO], ідн. н.2590815149) є рідною донькою [PERSON] (01.07.1947р.н., ідн. н.1734812035), а [PERSON] (01.07.1947р.н., ідн. н.1734812035) є батьком [PERSON]. У судовому засіданні заявниця не зявилась, надала заяву про слухання справи без особистої участі сторони заявника, заяву підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не зявилась, про дату та час слухання справи сповіщався належним чином, про неможливість прибуття у судове засідання не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, при видачі 30.09.1998 р. батькові заявниці паспорту громадянина України, його «імя» - АФАНАСИЙ було не вірно перекладено на українську мову та відповідно, зазначено як - ПАНАС, в той час як «по-батькові» завниці, при видачі їй Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму у 1997 р. паспорту громадянина України було зазначено як АФАНАСІЇВНА. Таким чином, органами паспортної системи різних областей України фактично були зроблені технічні помилки і ці розбіжності в «імені» та «по-батькові» в даний час заважають в реалізації особистих немайнових (майнових) прав (в т.ч. права на укладення договору дарування) та можуть ускладнити в подальшому вирішення питань, повязаних з прийняттям спадщини заявниці. Відповідно до\~статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~статті 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1\~постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:\~\~згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;\~\~- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Зміст\~статті 89 ЦПК України\~(в редакції від 03 жовтня 2017 року) визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наданими матеріалами суд вбачає, що заявниця є дочкою [PERSON]. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що родинні стосунки заявниці як дочки заінтересованої особи, підтверджені за розглядом справи та заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За розглядом справи на виконання положень ст.\~ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту родинних відносин є необхідним заявнику для виникнення у неї права на спадщину в разі необхідності, з урахуванням викладеного приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved