Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Заявник [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно батька [PERSON] , [INFO] , яку вона неодноразово уточнювала, в якій просить винести обмежувальний припис та постійно обмежити його права проживання з заявником в одній квартирі та покласти на нього обов`язки, а саме: змусити [PERSON] виїхати з квартири в однокімнатну квартиру, та заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання, усунути перешкоди у користуванні майном, яке належить заявнику; обмежити спілкування з заявником та її дітьми; заборонити [PERSON] наближатися на визначену відстань до місця проживання, навчання та роботи заявника; заборонити [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати чи контактувати з заявником; заборонити вести листування, телефонувати та будь-яким чином контактувати через третіх осіб. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримала подану заяву у повному обсязі, просила задовольнити її вимоги. В обґрунтування заяви заявник пояснила, що вона є власником Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Тривалий час вона проживала в Швейцарії. В липні 2021 року вона повернулася до України і стала проживати в одній квартирі з батьком [PERSON] , [INFO] , який також є співвласником квартири. Під час проживання разом з ним він постійно погрожує зарізати її ножем як і її мати, погано до неї відноситься, виявляє агресію, кидався на неї з ножем. В один з днів накинувся на неї, а потім відключив світло і воду. [PERSON] постійно забруднює квартиру і не прибирає за собою. [PERSON] входить до секти «Свідків Ієгових » і постійно проводить церковні ритуали. Часто [PERSON] піднімається вночі і впускає до квартири сторонніх осіб, які через зачинені двері її кімнати проходять та колють її колючками та переставляють речі. Одного разу вона виявила, що [PERSON] переставив пам`ятник її матері, яку до цього вбив, і викупив місце біля неї на кладовищі. Також [PERSON] постійно шкодить належні їй меблі, заливає квіти. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення заяви, оскільки вказані в заяві обставини є недостовірними. Як батькові йому дуже шкода, проте він усвідомлює, що його донька вимагає примусового психіатричного лікування. Так, в липня 2021 року його донька [PERSON] повернулася зі Швейцарії, де до цього тривалий час проживала. Він найняв автомобіль і забрав її зі ст. Запоріжжя-1, привіз додому в квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної часткової власності. Вони з [PERSON] домовилися, що вона займає більшу кімнату, а він меншу кімнату в квартирі, інші приміщення квартири перебувають у спільному користуванні. Зі Швейцарії його донька привезла двох котів. В один з днів, коли було дуже жарко і душно, він відкрив двері для того, щоб провітрити квартиру, а коти вийшли з квартири. [PERSON] довго їх шукала і знайшла, проте після цього їх відносини різко погіршилися. Він не вбивав свою дружину [PERSON] , як стверджує заявник. За півроку до її смерті дружина була лежача хвора і він доглядав за нею, хоча був з нею розведений. При цьому заявник жодного разу не провідала матір. Заявник [PERSON] постійно провокує його на сварки, а потім знімає на камеру. Так, в один з днів він знаходився на кухні, де ножем різав собі салат. [PERSON] почала провокувати його і в той час, коли він вийшов до неї з кухні, тримаючи ніж в руці, [PERSON] зняла його на телефон. Заявник [PERSON] його постійно принижує, ображає, створює йому неможливі умови проживання, у зв`язку з чим він також звертався до поліції. Суд, вислухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 350-2 Цивільного процесуального кодексу України заява, про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошено у пунктах 3, 6, 7, 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частиною 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`встановлено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1)заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (частина 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] та її батько [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . З пояснень в судовому засіданні сторін по справі вбачається, що між ними склалися неприязні відносини. На запит суду, Відділення поліції №2 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області листом за №7713/82101-2021 від 30.11.2021 року повідомило, що за обліками [PERSON] протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї доньки [PERSON] не притягувався, та надало копії рішень за зверненнями [PERSON] за фактом домашнього насильства відносно неї її батьком [PERSON] , а саме: - матеріали перевірки за повідомленням [PERSON] №2020 (ЖЄО №2354 від 05.08.2021 року), за яким складено довідку щодо розгляду звернення [PERSON] та перевірку за її зверненням припинено; - матеріали за зверненням [PERSON] №2203 (ЖЄО №2636 від 27.08.2021 року), за яким складено довідку щодо розгляду звернення [PERSON] та перевірку за її зверненням припинено; - матеріали перевірки №2411 за зверненням Василівської районної державної адміністрації (ЖЄО №2747 від 03.09.2021 року), за якими складено довідку про припинення подальшої перевірки; - матеріали за повідомленням [PERSON] №2554 (ЖЄО №2966 від 17.09.2021 року), за якими складено доповідну записку про припинення подальшої перевірки; - матеріали за зверненням [PERSON] №3075 (ЖЄО №3269 від 10.10.2021 року), за якими складено довідку щодо розгляду звернення [PERSON] та перевірку за її зверненням припинено. Згідно довідки ст.секретаря Василівського районного суду Запорізької області від 30.11.2021 року за даними системи Д-3 інформація про надходження та розгляд будь-яких справ відносно [PERSON] , [INFO] , за період з 2011 року по теперішній час відсутня. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, не притягувався. Досліджений в судовому засіданні відеозапис, що міститься на шлеш-накопичувачі, який наданий заявником [PERSON] також не містить інформації про вчинення [PERSON] психічного або фізичного насильства. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що неодноразові звернення заявниці [PERSON] до органів поліції з підстав вчинення щодо неї домашнього насильства свідчить про неприязні стосунки між сторонами, незадоволення спільним проживанням заявниці разом з батьком [PERSON] і її бажання проживати окремо, але не підтверджує факт того, що останній вчинив щодо неї домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно заявниці у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Наявність неприязних стосунків між донькою і батьком не є достатньою підставою для видачі обмежувального припису. Оскільки заявник [PERSON] не надала беззаперечних доказів вчинення її батьком [PERSON] домашнього насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також ризиків настання насильства у майбутньому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу обмежувального припису. За встановлених судом обставин, відносини між сторонами не є такими за умови яких суд прийшов би до висновку про наявність домашнього насильства та необхідність застосування відносно [PERSON] обмежувальних приписів з метою протидії домашньому насильству відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а відтак заявлені [PERSON] вимоги не підлягають задоволенню судом В силу частини третьої статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України,судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed