Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувшись до суду, просить встановити факт того, що вона постійно проживала із [PERSON] не менше пяти років до дня відкриття спадщини, посилаючись на те, що у 2009 році вона із чоловіком та дітьми переїхали з Богуслава до її бабусі у с. Софійка Богуславського району. Її бабуся за життя була опікуном [PERSON] 30 жовтня 2010 року бабуся померла і вона із своєю сімєю почали проживати у будинку бабусі разом із [PERSON] У 2011 році рішенням Богуславського районного суду Київської області [PERSON] визнано недієздатним та призначено її опікуном останнього. Після рішення суду вони всі разом переїхали у будинок №18 по вул. М. Вовчка у с. Закутенці Богуславського району, де і проживали до дня смерті [PERSON] За період спільного проживання вона його годувала, прибирала за ним та отримувала його пенсію, оскільки [PERSON] був розвинений на 4-5 років. Факт постійного проживання зі спадкодавцем не менше ніж пять років до відкриття спадщини підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 16 березня 2018 року та довідкою виконавчого комітету Медвинської сільської ради, Богуславського району Київської області за №170 від 26.03.2018 року, із якої вбачається, що [PERSON] дійсно проживав та вели спільне господарство разом із [PERSON] в період з 30.10.2010 року по день своєї смерті, тобто до 30.01.2017 року за адресою: вул. М.Вовчка, 18 в с. Закутенці, Богуславського району Київської області (а.с.28,29). Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву, посилаючись на вищевказані обставини та просили її задовольнити. Заінтересована особа: Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області в судове засідання не направила свого представника, але звернулася із заявою, в якій просили розглянути справу без їхнього представника, оскільки визнають факт того, що заявниця постійно проживала зі [PERSON] не менше ніж пять років до відкриття спадщини (а.с. 16). Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила та підтвердила, про те, що за життя [PERSON] постійно із жовтня 2010 року проживав із своїм опікуном [PERSON], яка його доглядала. Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши заявника, представника заявника, свідка та вивчивши матеріали справи, враховуючи положення ч.4 ст.206 ЦПК України та те, що заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви [PERSON], що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає дані обставини і вважає, що є всі законні підстави для задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем у період із 30 жовтня 2010 року по 30 січня 2017 року, тобто не менше ніж пять років до відкриття спадщини.

Outcome: approved