Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище якої, зазначене в ньому не збігаються з прізвищем, зазначеним в паспорті. Мотивуючи свої вимоги тим, що її померлому [INFO] чоловіку [PERSON] за життя був виданий Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0497 га, розташовану на території сад.мас. [ADDRESS], для ведення садівництва, від 25 жовтня 2007 року згідно рішення виконкому Глевахівської селищної ради № 189-9-V від 21.12.2006 року, як на ім»я [PERSON], тобто із опискою в прізвищі: дійсне «[PERSON]», а зазначено «[PERSON]». Наразі вона як спадкоємиця померлого бажає прийняти спадщину, проте нотаріусом постановою від 16 березня 2016 року у видачі свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування було відмовлено, та надано роз»яснення про право звернення до суду з даним питанням в порядкуп.6 ст. 256 ЦПК України, що й стало підставою для звернення до суду з даною заявою. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересовані особа в судове засідання не з»явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи - рекомендованою поштою зі зворотнім повідомленням. За таких підстав суд визнав за можливе справу розглядати у відсутність зазначеної особи на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Вислухавши пояснення заявника, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно рішення виконкому Глевахівської селищної ради № 189-9-V від 21.12.2006 року передано у приватну власність садову дялнку в [ADDRESS] для ведення садівництва площею 0,05 га (а.с.13), на підставі якого видано Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0497 га, розташовану на території сад.мас. [ADDRESS], для ведення садівництва, від 25 жовтня 2007 року згідно рішення виконкому Глевахівської селищної ради № 189-9-V від 21.12.2006 року на ім»я [PERSON]. Однак при виготовленні вказаного Державного акту була допущена помилка, а саме в написанні прізвища власника земельної діняки замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]», що не співпадає з його прізвищем, зазначеним у паспорті (а.с.11, 6-7). [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Заявниця за життя [PERSON] перебувала з ним у шлюбі з 04.08.1955 року (а.с.9). Наразі вона як спадкоємиця померлого бажає прийняти спадщину, проте нотаріусом постановою від 16 березня 2016 року у видачі свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування було відмовлено, та надано роз»яснення про право звернення до суду з даним питанням в порядкуп.6 ст. 256 ЦПК України (а.с.15). Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлений факт технічної описки написання прізвища власника земельної ділянки в Державному акті про право приватної власності на землю, що впливає на право заявниці прийняти у спадок вказане майно, та порушує її право, яке підлягає поновленню шляхом встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа - Державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,0497 га, розташовану на території сад.мас. [ADDRESS], для ведення садівництва, виданого 25 жовтня 2007 року згідно рішення виконкому Глевахівської селищної ради № 189-9-V від 21.12.2006 року, на ім»я [PERSON]. Суд вважає, що заява в цій частині вимог є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Підстав для відмови у її задоволенні судом не встановлено. Проте вимоги заявниці щодо встановлення факту належності [PERSON] відомостей Державного земельного кадастру щодо вказаної земельної ділянки задоволенню не підлягають за безпідставністю. Дана вимога не розглядається в порядку ст. 256 ЦПК України.

Outcome: partial