Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування первісної заяви та уточненої заяви зазначено, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,72 га, кадастровий номер 5122380400:01:001:0105, розташованої на території Василівської сільської ради, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №437748, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 20.12.2005 року за №010552200059. Коли заявник виявила бажання розпорядись належним їй майном, шляхом передання його в оренду, реєстраційною службою Кілійського районного управління юстиції в Одеській області їй було відмовлено у прийнятті документів у зв`язку з розбіжністю написання її імені у паспорті та у правовстановлюючих документах, оскільки в паспорті її ім`я вказано як - « [PERSON] », а у вищезазначеному державному акті вказано « [PERSON] » З приводу виправлення зазначеної помилки заявник звернулась до відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про виправлення вищезазначеної помилки, однак їй було відмовлено. На підставі вищезазначеного заявник просить суд, встановити факт належності правовстановлюючого документа - Державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,72 га, кадастровий номер 5122380400:01:001:0105, розташованої на території Василівської сільської ради, серії ЯБ № 437748, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 20 грудня 2005 року за № 010552200059 заявниці - [PERSON] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особа відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 437748, виданого 20.12.2005 року, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 31.08.2005 року № 492 вбачається, що « [PERSON] », яка мешкає в с. Ліски Кілійського району Одеської області, є власником земельної ділянки, площею 4, 72 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010552200059, /а. с. 7/. Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05.03.2009 року Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Прямобалка Арцизького району Одеської області, /а. с. 4/. Згідно повідомлення відділу у Кілійському районі Головного територіального управління Держгеокадастру в Одеській області за вих. № 662/138-19 від 26.09.2019 року встановлено, що у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав. Тому з 01.01.2013 року органи Дерземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. В свою чергу, а ні Конституцією України, а ні законами України не передбачено виправлення помилок в Державних актах на землю. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 294 Цивільного кодексу фізична особа має право на ім`я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537, втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 -5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт задовольняє заяву.

Outcome: approved