Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, яку обгрунтовував тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим померла її мати - [PERSON] Після смерті матері вона звернулася до Путивльського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, але в отриманні свідоцтва про смерть [PERSON] їй було відмовлено, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, у зв'язку з чим заявник була вимушена звернутися до суду та просить суд встановити факт смерті її матері [PERSON] В судове засідання заявник та її представник не з'явилися, при цьому від представника заявника до суду надійшла письмова заява, в якій він заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також просив справу розглянути за їх відсутності. Заінтересовані особи звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за відсутності їх представників та проти задоволення заяви не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. На підставі п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 цього ж Кодексу визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [PERSON], заявник у справі, є дочкою [PERSON], що підтверджується фотокопією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.12.1968 Білогалицькою сільською радою Путивльського району Сумської області (а.с.6). У медичному свідоцтві про смерть серїї 35 № 015957, виданому [INFO] Сімферопольською міською клінічною лікарнею № 7, зазначено про те, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] о 06 год. 15 хв. у м. Сімферополь від хронічної серцево-судинної недостатності (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, розташованими на цій території, є недійсним і не створює правових наслідків. З наданих довідок індивідуального підприємця [PERSON] від 17.04.2017 №№ 039/17, 039/16 вбачається, що останній провів обробку тіла [PERSON] розчином формаліну та був присутній при поміщенні її тіла та запайці гробу для транспортування до місця поховання (а.с.22-23). Довідкою Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області від 24.04.2017 № 170 підтверджується, що [PERSON] здійснила поховання матері на кладовищі в с. Червоне Озеро (а.с.10). Ця обставина підтверджується і фотознімком з місця поховання (а.с. 11). Судом також установлено, що 20.04.2017 Путивльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO], оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 12). Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У зв'язку з наведеним суд вважає, що знайшло свого підтвердження те, що [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, але заявник позбавлена можливості зареєструвати смерть матері і отримати відповідне свідоцтво з тих причин, що видане лікарське свідоцтво про смерть в силу ч. 3 ст. 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті матері на тимчасово окупованій території України, що має для заявника юридичне значення. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved