Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, якою просить встановити факт, що він - [PERSON], [INFO], уродженець с. Мельникове, Шегарського району, Томської області є сином [PERSON], померлої [INFO] в м. Болград Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що він народився [INFO] в с.Мельникове, Шегарського району, Томської області, та в свідоцтві про його народження зазначено відомості про батьків на російській мові: батько «[PERSON]», мать «[PERSON]». Його мати від народження [PERSON], 1927 року народження. Була одружена з гр. [PERSON], ще до його народження, який розірвано 11.08.1970 року, та після розірвання шлюбу мати знову перейшла на дошлюбне прізвище [PERSON]. 15.08.1970 року його батьки [PERSON] та [PERSON] одружилися у Вулканештському районному бюро ЗАГС, Республіки Молдова, та мати взяла прізвище після шлюбу [PERSON]. Проживаючи в Молдові 18.12.1979 року мати отримала паспорт на прізвище «[PERSON]», проте на підставі якого документу вона змінила прізвище - йому не відомо. [INFO] його мати [PERSON] померла. Таким чином, в свідоцтві про його, заявника народження мати значиться за прізвищем [PERSON], а померла під прізвищем [PERSON], однак документу відповідного не має. Дані обставини перешкоджають йому, заявнику оформити належим чином його спадкові права. Враховуючи вищевикладене, заявник звернувся до суду та просить задовольнити його вимоги. Заявник [PERSON] підтримав доводи, викладені в його заяві, наполягав на задоволенні. Надав пояснення з підстав зазначених в заяві. Представник заінтересованої особи Болградської міської рада Одеської області до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.27). Подав до суду відзив, згідно якого заперечень щодо встановлення юридичного факту [PERSON] - не має, а також заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.29-30). Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, пояснення заявника, свідків, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню за таких підстав Конституція України гарантує право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов'язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини поділяються на юридично значимі та юридично байдужі, з якими право не зв'язує будь-яких юридичних наслідків. Таким чином, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі чи в силу будь-яких особливих властивостей, а в результаті визнання їх такими державою та закріплення у законі. Так, ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно положень ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Глава 6 ЦПК України врегульовано порядок розгляду судом справ про встановлення юридичних фактів. Стаття 315 ч.1 п.1 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, дані відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998 року. При розгляді даної справи судом встановлено, що: [INFO] народився заявник по справі [PERSON] в с.Мельникове, Шегарського району, Томської області та його батьками в свідоцтві про народження [NUMBER], виданим Шегарським районним бюро ЗАГС Томської області російською мовою вказано: «[PERSON] та [PERSON]» (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 09.08.2010 року, виданого на підставі актового запису про смерть №141 від 09.08.2010 року, складеного Болградським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області прізвище померлої [PERSON], померла [INFO], у віці 82 років (а.с.11). Заявник стверджує, що померла є його матір'ю, проте саме відсутність документу про зміну прізвища матір'ю перешкоджають йому довести родинні відносини з померлою. Досліджуючи родинні зв'язки між померлою [INFO] [PERSON] та заявником [PERSON], [INFO], суд встановив: Мати заявника перебувала у шлюбі з гр. [PERSON], який розірвано 11.08.1970 року у Вулканештському районному бюро ЗАГС Республіки Молдова, актовий запис №33, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.14). 15 серпня 1970 року батьки заявника одружилися у Вулканештському районному бюро ЗАГС Республіки Молдова, актовий запис №81. Прізвище матері заявника до шлюбу «[PERSON]», після шлюбу «[PERSON]» (а.с.12, 49-50). Також за повідомленням зав. Служби громадянського стану м.Вулканешти, Республіки Молдова від 26.02.2019 року за №785, за результатами перевірки реєстрів про розірвання шлюбу за 1967-1971 роки, про зміну прізвища 1965-1979 роки по Вулканештському р/в ЗАГС - актові записи відсутні (а.с.49). 24 червня 1998 року мати заявника уклала договір дарування, за яким [PERSON] подарувала, а [PERSON] отримала в дар 2/4 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с.15). Відповідно до Форми 1 (Заяви про видачу паспорту) на ім'я [PERSON], [INFO] слідує, що він отримував паспорт [NUMBER] в Болградському РВ УМВС України в Одеській області, де в графі «Прізвище, ім'я, по батькові батька і матері, місце їх проживання» значиться: «Батько - [PERSON], мати - [PERSON]», місце проживання: «[ADDRESS]» (а.с.32). З Форми 1 (Заяви про видачу паспорту), наданої суду Болградським районним відділом ГУДМС України в Одеській області слідує, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Долинське Ренійського району Одеської області, адреса місця проживання: [ADDRESS] (а.с.33). Паспорт, який підлягав заміні [NUMBER], виданий 18.12.1979 року Вулканештським РВ УМВС на ім'я [PERSON]. З копії спадкової справи №601/2010, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.56-80), та надісланої суду Київською державною нотаріальною конторою у м.Одеса вбачається, що 06.12.2010 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син [PERSON] (а.с.63). В матеріалах справи є в наявності заповіт складений 26.06.1998 року [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №2033 (а.с.77-78). Таким чином, суд не вбачає перешкод для належного оформлення спадщини спадкоємцем за заповітом [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] (а.с.37-39) суду пояснила, що померла [INFO] [PERSON] є рідною матір'ю її чоловіка [PERSON] В 1980 роках сім'я чоловіка переїхала проживати з м. Вулканешти до м. Болград, Одеської області, та вже на той час у матері з сином були різні прізвища. На питання родичів, померла не бажала пояснювати як і коли вона змінила прізвище, і про це всім було відомо. Разом з цим, після смерті матері, в зв'язку з необхідністю прийняття спадщини за заповітом, який залишила мати сину, вони не змогли документально підтвердити зміну прізвища матір'ю. [PERSON] (а.с.40-42) пояснила суду, що протягом тривалого часу знає сім'ю позивача, була частим гостем в їх сім'ї. За життя спілкувалася не раз з матір'ю заявника, та їй добре було відома, що мати заявника іменувалася прізвищем [PERSON], тоді як син мав прізвище [PERSON]. Однак, жінка не хотіла пояснювати чому вона змінила прізвище, як і коли. Проте навіть сумнівів ні у кого не виникало, що заявник та його мати є рідними. Заявник [PERSON] доглядав свою матір до її смерті, займався похованням, вчиняв поминальні обіди. Інших дітей на день смерті матері заявника у неї не було. Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки є близькими друзями, родичами як заявника та і його померлої матері, добре обізнані про родину заявника. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд дійшов висновку, що усі вивчені документи, є безумовним доказом того, що матір'ю [PERSON] є [PERSON]. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], померлої [INFO], а тому є всі підстави вважати встановленим факт родинних відносин між сином та матір'ю.

Outcome: approved