Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його дружина, громадянка України, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Донецьк, Донецької області. Причина смерті: гостре недокрів`я. 30.07.2019 року заявник звернувся до Мар`їнського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію смерті, проте отримав відмову у проведенні державної реєстрації, оскільки заявником на підтвердження факту смерті фізичної особи пред`явлено документи, форма яких не відповідає формі, встановленій законодавством України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті фізичної особи та отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженка села Первомайське Кизлярського району Дагестан, є громадянкою України. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.1979 року, вбачається, що [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Із довідки про смерть за № 75 від 12.03.2018 року та свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Первомайське Кизлярського району Дагестан, померла [INFO] у місті Донецьк Донецької області. Причина смерті: гостре недокрів`я. За правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995 року суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Таким чином, з`ясувавши усі обставини справи суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню та вважає встановленим той факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Первомайське Кизлярського району Дагестан померла [INFO] у місті Донецьк Донецької області Україна. Причина смерті: гостре недокрів`я. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що посилання заявника на обставини звільнення від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не ґрунтуються на вимогах зазначеного закону, оскільки заявником не надано доказів того, що смерть дружини заявника пов`язана із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, або надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру. Крім того, наслідок тимчасової окупації як неможливість отримання документів на території, підконтрольній владі України, п. 21 ч. 1 ст. 5 Закон України «Про судовий збір» не містить. Положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, судовий збір сплачується в розмірі 0.5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384, 20 гривень. Відтак з заявника [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved