Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати, [PERSON]. Заявник вказує, що після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: - 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS], яка належала матері на підставі Свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON] [INFO] року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-5384; - 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS], яка належала матері на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON] [INFO] року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-5387; - земельна ділянка площею 0,1481 га за адресою: [ADDRESS], з якої 0,1000 га з кадастровим номером [NUMBER] - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0481 га кадастровим номером [NUMBER] - для ведення особистого селянського господарства, як належали матері на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 21 травня 2007 року. Заявник зазначає, що спадкодавець на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповіла йому, [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк заявник звернувся до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де було заведено спадкову справу № 294/2015. Однак, вирішити питання щодо оформлення своїх прав на спадкове майно заявник не має можливості, оскільки існують розбіжності у написанні імені спадкодавця у документах. Так, ім'я матері у свідоцтві про смерть зазначено «[PERSON]», тоді як у Свідоцтві про право власності від [INFO] року та у Свідоцтві про право на спадщину за законом від [INFO] року року її ім'я вказане «[PERSON]». Так само у заповіті, посвідченому 06 грудня 1996 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON], було помилково зазначено ім'я моєї матері «[PERSON]» замість «[PERSON]». Заявник стверджує, що у всіх інших документах його матері: паспорті, свідоцтві про її народження, довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру її ім'я вірно значиться «[PERSON]». У зв'язку з вищевикладеним, просив суд встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року правовстановлюючих документів: - Свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON] [INFO] року на ім'я «[PERSON]», зареєстрованим в реєстрі за № 3-5384. - Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON] [INFO] року на ім'я «[PERSON]», зареєстрованим в реєстрі за № 3-5387. - Заповіту, посвідченого 06 грудня 1996 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON] на ім'я «[PERSON]», зареєстрованим в реєстрі за № 3-5390. В судове засідання заявник не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява за змістом якої просить справу слухати у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області свого представника не направила, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. До суду надійшла заява за змістом якої просять слухати справу у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05.05.1961 у родині [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Ірпінським ДРАЦС Києво-Святошинського району Київської області. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 21 травня 2007 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1481 га за адресою: [ADDRESS], з якої 0,1000 га з кадастровим номером [NUMBER] - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0481 га кадастровим номером [NUMBER] - для ведення особистого селянського господарства. У відповідності до Свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON] [INFO] року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-5384 на ім'я [PERSON] до її власності належить 1/2 частка в спільному майні набутому за час шлюбу з [PERSON], померлим [INFO]. Спільне майно складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON] [INFO] року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-5387 на ім'я [PERSON] до спадкого майна, на яке видано свідоцтво належить 1/2 частина житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. У відповідності до Заповіту, посвідченого 06 грудня 1996 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON] на ім'я [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 3-5390 спадкодавець на випадок смерті заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповіла [PERSON]. Правильність імені «[PERSON]» громадянки [PERSON], померлої [INFO], підтверджується паспортом серія [NUMBER] виданим Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області 13.06.2002, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера виданою ДПІ в м. Ірпені Київської області 28.04.1998 та іншими особистими документами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved