Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що [INFO] помер її пасинок - [PERSON]. [PERSON] є сином від першого шлюбу її покійного чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Заявниця є єдиною спадкоємицею після смерті пасинка. Його мати - [PERSON], померла [INFO], батько - чоловік заявниці, помер у 2013 році. Заявник ще за життя чоловіка з 2011-2012 років стали постійно проживати разом з [PERSON] у належній йому частині будинку, а квартиру за місцем реєстрації заявниці здавати унайм, щоб мати додаткові грошові засоби для життя. [PERSON] не був у побуті самостійною людиною, не вмів собі сам приготувати їжу, попрасувати одяг, білизну, слідкувати за чистотою у будинку, та коли був без догляду, починав зловживати спиртними напоями. Весь час спільного проживання родиною вони вели спільний побут, мали єдиний сімейний бюджет та підтримували родинні відносини. У зв'язку з викладеним заявник звернулась до суду з завою про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем понад п'ять років до часу відкриття спадщини. Заявник підтримала доводи заяви та просила її задовольнити, справу розглядати за її відсутністю. Представник зацікавленої особи - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилися, просили слухати справу у відсутність їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. За приписами ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 09.01.1998 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району 15.08..2000 року, актовий запис № 18. [INFO] помер [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 11.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкова реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 13440. Спадкоємцем за законом після його смерті була його дружина [PERSON] та його син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого Ленінським р/б ЗАГС 05.07.1957 року, актовий запис № 869. [INFO] помер [PERSON], заявниця [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті свого пасинка - [PERSON], його мати - [PERSON], померла [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого [INFO] Харківським міським ЗАГС, актовий запис № 17445, батько - [PERSON] помер [INFO]. Заявниця [PERSON] за життя її чоловіка [PERSON] постійно проживали разом з [PERSON] у належній йому частині будинку [ADDRESS] з 2012 року, вели єдиний сімейний бюджет та підтримували відносини, як між членами родини. Після смерті [PERSON], заявниця продовжила проживати разом з сином її чоловіка [PERSON], що підтверджується поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON] в акті про проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] з 2012 року. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування»при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Тобто, сім'ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Ці права і обов'язки не обов'язково мають бути обов'язками щодо взаємного утримання. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для встановлення факту проживання заявника [PERSON] разом з [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років.

Outcome: approved