Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в обґрунтування якої вказав, що він [PERSON] , народився [INFO] в селі Кіпті, Козелецького району, Чернігівської області. На даний час фактично проживаю в [ADDRESS] . До серпня 2006 року він був зареєстрований у квартирі, де раніше мешкав разом з дружиною та донькою, розташованій за адресою: [ADDRESS] . У 2006 році заявник звернуся до ЖЕО № 1014 за місцем реєстрації з метою отримання довідки форми «Ф-3» для пред`явлення за місцем роботи, де йому і стало відомо, що у 2005 році його було знято з реєстрації за вказаною адресою у зв`язку із смертю. 05 липня 2.007 року заявник звернувся до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою про те, що невідомими особами в серпні 2006 року його було знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] у зв`язку зі смертю. В отриманій ним постанові від 14.07.2.007 року про відмову в порушенні кримінальної справи зазначено, що проведеною перевіркою встановлено, що відділом РАЦС здійснено актовий запис № 207 від 15.03.2005 року про смерть [PERSON] , померлого [INFO] у віці 48 років на підставі лікарського свідоцтва про смерть № 90 від 14.03.2015 року, виданого Київською міською клінічною лікарнею № 9. Після реєстрації смерті свідоцтво про смерть не видавалося і було видано в єдиному екземплярі 07 листопада 2006 року, його доньці [PERSON] за її заявою. Він не має можливості самостійно отримати свідоцтво про смерть у зв`язку з відсутністю в нього документу, який посвідчує його особу, а саме паспорту. Отримати паспорт він також не можє, так як вважається померлим. [INFO] свідоцтво про смерть на ім`я [PERSON] , серія [NUMBER] було видано його дружині [PERSON] . Враховуючи зазначене, він звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про скасування запису про смерть. Рішенням вищевказаного суду від 24 березня 2011 року в задоволенні заявлених вимог йому було відмовлено, виходячи з того, щодо для винесення рішення про зобов`язання відділу РАЦС вчинити певні дії необхідно встановити факт того, що позивач, тобто він дійсно є [PERSON] . Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 12 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними су дами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану» при розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правовових. аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідченні поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і - вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження» Тому, я вимушений звернутися до Шевченківського районного суду м. Києва з метою встановлення факту не достовірності актового запису про смерть для вирішення питань звичного процесу його життєдіяльності, оскільки він є живим і на його ім`я були оформлені документи про смерть помилково - фактично померла інша людина. На підтвердження фактів, що він дійсно є [PERSON] , [INFO] , а також те, що на момент складання актового запису № 207 від 15.03.2005 року про смерть він був живий, підтверджуються наступними документами:свідоцтвом про народження, серія « [NUMBER] , дата видачі 1971 року; посвідченням водія від 21.05.2007 року, виданим УДА І ГУ МВС України в м. Києві з особливою відміткою «Дублікат- П/В ВС [NUMBER] »; медичним свідоцтвом водія, виданим 20.03.2007 року КФ ПП «МедАссист-5»; Копія довідок КП «ЖЕО-Ю5» Голосіївської районної в м. Києві Ради від 15.12.2008 року № 36 та від 19.03.2008 року № 9, військовим білетом серії «НУ» № [NUMBER] , виданим Козелецьким районним воєнним комісаріатом Чернігівської області 05.05.1974 року; свідоцтвом про укладення 18.01.1992 року шлюбу з [PERSON] в ЗАГС Шевченківського району м. Києва; - довідкою ДПА по Шевченківському району м. Києва про присвоєння [PERSON] ідентифікаційного номеру; довіреністю № 150887 на експлуатацію та розпорядження автомобілем, посвідченою 25.01.2007 року приватним нотаріусом; трудовою книжкою. Зазначені документи належать йому і є фактом його життєдіяльності як до здійснення запису про смерть, так і після. Окрім цього, факт того, що він - заявник, дійсно є [PERSON] [INFO] можуть підтвердити свідки: [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи вищевикладене просили встановити факт, що має юридичне значення, а саме: недостовірності актового запису № 207 від 15.03.2,005 року щодо смерті [PERSON] , [INFO] , оскільки він є живим, а фактично померла інша людина. Заявник та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх становлення. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , село Кіпті, Козалецького району, Черніговської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , - не є померлим. Вказував на те, що в підтвердження його доводів свідчать наступні документи: свідоцтво про народження [INFO] [PERSON] , село Кіпті, Козалецького району, Черніговської області, серія «ІІ-АВ» №635834, дата видачі 1971 рік; посвідчення водія, видане 21 травня 2007 року [PERSON] , [INFO] , УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, в якому наявні «особливі відмітки Дублікат П/В ВС ААЖ805539 1974»; медичне свідоцтво водія [PERSON] , [INFO] , місце народження - Чернігівська область, місце проживання: [ADDRESS] , - видане 20 березня 2007 року КФ ПП «МедАссист-5»; довідка комунального підприємства «ЖЕО-105» Голосіївської районної в м. Києві Ради від 11 серпня 2009 року № 271 про те, що [PERSON] працює на цьому ж підприємстві з 06 квітня 1995 року по 01 вересня 2006 року і по день видачі довідки; картка форми «А» про реєстрацію [PERSON] , [INFO] , з відміткою про повернення з міст позбавлення волі у 1990 році; військовий білет серії «НУ» № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданий Козелецьким районним воєнним комісаріатом Чернігівської області 05 травня 1974 року; свідоцтво [NUMBER] про укладення 18 січня 1992 року шлюбу [PERSON] , [INFO] , село Кіпті Чернігівської області, з громадянкою [PERSON] в/ЗАГС Шевченківського району м. Києва; довідка про присвоєння ДПА по Шевченківському району м. Києва громадянину [PERSON] ідентифікаційного номера [NUMBER] (дата занесення до Державного реєстру фізичних осіб 29 листопада 1996 року, дата видачі 27 квітня 1998 року); довіреність №150887 на експлуатацію та розпорядження автомобілем, у тому числі - [PERSON] , посвідчена [INFO] приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Савера Л.Л.; титульні листки медичних амбулаторних карток на [PERSON] ; трудова книжка [PERSON] , 1956 року народження, з відомостями про роботу (дата заповнення трудової книжки - 28 грудня 1971 року, дата ознайомлення - 10 січня 2006 року, загальний трудовий стаж 27р.5м.18д. станом на 01 січня 2006 року). Позивач стверджує, що всі перелічені документи належать йому і являються фактом його життєдіяльності як до здійснення запису про смерть, так і після цього. Також у судовому засіданні заявником повідомлено, що на підставі свідоцтва про смерть [PERSON] його колишньою дружиною ( [PERSON] ) та його доньками позивача знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , - за якою він з ними разом в минулому мешкав. Зауважував на тому, що звернувся до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою про злочин, в якій повідомив, що в серпні 2006 року його виписали з вказаної квартири, проте оперуповноваженим ВКР Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві Климовець В.І. прийнято постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі пункту 2 статті 6 Кримінально-процесуального кодексу України. Вказував на те, що між ним та колишньою сім`єю родинні стосунки не збереглися і на даний час є складними. Запис за №207 від 15 березня 2005 року, яким зафіксовано факт смерті [PERSON] , внесений згідно з довідкою, виданою Київською міською клінічною лікарнею №9, до якої потрапила відповідна особа і там померла. Реєстрація проведена за заявою співробітника вказаної лікарні [PERSON] . Зазначено, що смерть [PERSON] підтверджує лікарське свідоцтво про смерть №90, видане, як зазначено, 14 березня 2005 року Київською міською клінічною лікарнею №9. Зауважено на тому, що паспорт померлого при реєстрації не здано, а тому свідоцтво про смерть не видавалось. Разом з тим, [INFO] за заявою доньки померлого [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) на підставі вище вказаного актового запису та документального підтвердження права на отримання свідоцтва про смерть батька, ВРАЦС видано свідоцтво про смерть [PERSON] на бланку серії « [NUMBER] , про що свідчить підпис заявниці в Книзі обліку оприбуткування й витрачення бланків свідоцтв про смерть та заяві про видачу первинного свідоцтва. Київська лікарня №9 стосовно заявленого позову зазначила, що могла відбутись помилка у встановленні померлої особи. Проте, родина [PERSON] була повідомлена про те, що до них потрапив чоловік, який помер та можливо є [PERSON] . Разом з тим, поведінка родичів особи була досить дивною, бо жодний з них до лікарні не приїздив, а через певний термін вже звернулись безпосередньо до ВРАЦС з вимогою про одержання свідоцтва про смерть [PERSON] . Представник третьої особи звертав увагу суду на те, що у випадку задоволення позовних вимог даної особи є необхідним також прийняти рішення стосовно ексгумації трупа особи, яка похоронена безпосередньо Київською лікарнею №9 з метою встановлення померлої особи та проведення реєстрації її смерті. 15 березня 2005 року ВРАЦС здійснено актовий запис №270 про смерть [PERSON] , померлого [INFO] у віці 48 років (Україна, м. Київ, причина смерті: [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] ), внесений на підставі документу, який свідчить про факт смерті - лікарського свідоцтва про смерть №90 від 14 березня 2005 року, видане Клінічною лікарнею №9 (м. Київ; заявник: [PERSON] , співробітник Київської міської клінічної лікарні №9, м. Київ, вул. Якова Кочури, 5, паспорт серії « [NUMBER] , виданий Святошинським РУ ГУ МВС України у м. Києві), проте свідоцтво про смерть не видано, оскільки паспорт та військовий квиток не здано. Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що вона знайома з заявником [PERSON] , з 1992 року. З цього часу ми разом проживаємо у м. Києві, і він являється її чоловіком. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що він у 2006 році звернувся до ЖЕК №1014, за місцем його реєстрації, з заявою про видачу довідки «Ф-3» для пред`явлення за місцем роботи, в якому дізнався, що у 2005 році останнього знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , - у зв`язку зі смертю. 05 липня 2007 року позивач звернувся до Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києва з заявою про те, що невідомі особи у серпні 2006 року виписали його з квартири в в`язку зі смертю, а тому просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Зі змісту копії постанови від 14 липня 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що оперуповноважений ВКР Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві Климовець В.І., розглянувши матеріали ЖРЗПЗ №2104/15779 від 05 липня 2007 року, встановив, що ВРАЦС внесено актовий запис №207 про смерть [PERSON] , після реєстрації смерті якого свідоцтво про смерть не видавалось і було видано в єдиному екземплярі 07 листопада 2006 року доньці позивача - [PERSON] - за її відповідною заявою. Посилаючись на необхідність прийняття процесуального рішення, недостатності підстав для порушення кримінальної справи, оперуповноваженим відмовлено в порушенні кримінальної справи за пунктом 2 статті 6 Кримінально-процесуального кодексу України. Вказана постанова від 14 липня 2007 року позивачем не оскаржена та на час вирішення даної справи є чинною. Паспортний документ позивачем не наданий, письмових доказів, які б свідчили про свідчили про викрадання вказаного документу та встановлення особи позивача, суду не надано. Вказана постанова від 14 липня 2007 року позивачем не оскаржена та на час вирішення даної справи є чинною. Так, організаційні основи діяльності органів реєстрації актів громадянського стану визначав Закон України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» від 24 грудня 1993 року №3807-XII (з урахуванням відповідних змін; далі Закон України №3807-ХІІ). Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України №3807-ХІІ відділи реєстрації актів громадянського стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення) управлінь юстиції проводять реєстрацію народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові, приймають і розглядають заяви громадян про внесення змін, доповнень, поновлення, а також анулювання записів актів громадянського стану та у встановленому порядку зберігають актові книги. Відповідно до статті 20 Закону України №3807-ХІІ для здійснення реєстрації актів громадянського стану подається паспорт або паспортний документ заявника, а також документи, які підтверджують факти, що підлягають реєстрації. Перелік цих документів визначається правилами реєстрації відповідних актів громадянського стану. Зазначені Правила реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (далі Правила №52/5). Підпунктом 3.5 Розділу ІІ вказаних Правил визначено, що підставою для реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форми №106/о-95) або фельдшерська довідка про смерть (форми №106-1/о-95), видані лікувальним закладом, рішення суду про встановлення факту смерті чи оголошення громадянина померлим, а також повідомлення з місць позбавлення волі, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Як вище встановлено, актовий запис №207 внесено на підставі лікарського свідоцтва про смерть від 14 березня 2005 року №90. Отже, дії відділу реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району міста Києва відповідали приписам чинного на той час законодавства. Водночас, станом на час розгляду справи, правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VI (далі Закон України №2398-VI). Згідно з частиною першою статті 4 Закону України №2398-VI органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. У частині 1 статті 6 Закону України №2398-VI визначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті,\~вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх;\~формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до статті 24 Закону України №2398-VI актовий запис цивільного стану анулюється на підставі: 1) рішення суду; 2) висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом. Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання. Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню. Одночасно з прийняттям рішення щодо анулювання актового запису цивільного стану відповідний орган, на підставі рішення або висновку якого проводиться анулювання актового запису цивільного стану, приймає рішення щодо вилучення і повернення анульованого свідоцтва відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану. У разі неповернення анульованого свідоцтва інформація про його анулювання оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно закону, зазначене свідоцтво, як правова підстава, зумовило внесення відповідного актового запису про смерть та - запису до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Наявність лікарського свідоцтва про смерть №90 від 14 березня 2005 року позбавляє правових підстав вирішити питання про анулювання актового запису про смерть та скасування зазначеного актового запису у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. У пункті 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявниками у справі про\~ встановлення факту недостовірності свідоцтва про смерть, в даному випадку, не є фактом, що має юридичне значення, так як від його встановлення не залежить виникнення у заявника прав та обов`язків. Відповідно до ч. 4\~ст. 294 ЦПК України: справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Згідно\~ст. 293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно\~ст. 315 ЦПК України\~заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1\~ст. 259 ЦПК України\~суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити з указаних вище підстав.

Outcome: dismissed