Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Бранівська сільська рада Горохівського району Волинської області. Свою заяву мотивує тим, що 14 вересня 2013 року померла його мама [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке заявник має намір успадкувати, зокрема, земельні ділянки згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №087600 від 11 листопада 2003 року. Заявник є спадкоємцем майна померлої матері за законом, однак у вищевказаному державному акті було допущено помилку, так як спадкодавця помилково зазначили «Мельник Єфросинія Антонівна», а в свідоцтві про смерть вона зазначена «Мельник Євфросинія Антонівна». Зазначена помилка є перешкодою в подальшому оформленні спадщини. З огляду на це, просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №087600 від 11 листопада 2003 року, який виданий на імя [PERSON] належить [PERSON], яка померла 14 вересня 2013 року. Заявник, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак в поданій до суду письмовій заяві вимоги підтримав повністю, просив задовольнити заяву, а справу слухати у його відсутність. Представник заінтересованої особи Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак скерував до суду письмову заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, щодо задоволення заяви не заперечує. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свідоцтвом про смерть стверджується, що [PERSON] померла 14 вересня 2013 року. Свідоцтвом про народження стверджується, що заявник народився 07 лютого 1956 року. Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №087600 від 11 листопада 2003 року спадкодавець значиться як [PERSON]. Довідкою Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 14 червня 2018 року за №861 стверджується, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є її син [PERSON] Заповіт покійної в сільській раді не посвідчувався. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту належності правовстановлюючого документу в контексті положень ст.ст.76-80\~ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, спір щодо спадкового майна відсутній, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved