Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Кузнецовського міського суду 09 червня 2020 року із заявою, в якій вона просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , в період з 01.01.2014 року по день його смерті. Встановлення цього факту їй необхідно для підтвердження факту прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] . Заява обґрунтовується тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який був чоловіком баби заявника по батьковій лінії [PERSON] . При цьому [PERSON] не був рідним батьком для батька заявника [PERSON] , сина баби [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] був зареєстрований у вказаній квартирі. Протягом останніх майже шести років заявник проживала разом з [PERSON] однією сім`єю, оскільки за станом здоров`я та віком він не міг проживати самостійно та себе обслуговувати. Таким чином, в силу ст.ст. 1264, 1268 ЦК України, заявник є такою, що прийняла спадщину [PERSON] . Однак, заявник не може підтвердити в нотаріальній конторі факт прийняття спадщини належними документами, оскільки не була зареєстрована з ним на час смерті. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у заяві. Представник заявника - адвокат Полюхович О.І. в судовому засіданні також підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Вараської міської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв. Представник заінтересованої особи Вараської міської ради Рівненської області Ковбасюк Л.С. в судове засідання не з`явилась та подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності та зазначила, що Вараська міська рада Рівненської області заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] , оскільки вимога про встановлення факту постійного проживання пов`язана з доведенням факту прийняття спадщини, на яку можуть мати права інші спадкоємці або міська рада. Зазначене свідчить про наявність спору про право, а тому просить заяву залишити без розгляду. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. У судовому засіданні 30.07.2020 року, ухвалою суду без виходу до народної кімнати, відмовлено у задоволенні заяви представника заінтересованої особи Вараської міської ради Рівненської області про залишення заяви без розгляду, у зв`язку з тим, що на момент розгляду справи у Вараської міської ради Рівненської області не виникло право на звернення органу місцевого самоврядування із заявою про визнання спадщини відумерлою, оскільки не сплив один рік з часу смерті [PERSON] , тобто не настав строк встановлений ч.2 ст. 1277 ЦК України, а суд не вирішує спорів щодо прав, які можуть виникнути у майбутньому. Також суду не надано доказів наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 04.04.1989 року підтверджується, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копіє свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2011 року вбачається, що заявник двічі укладала шлюб та змінювала прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження [NUMBER] встановлено, що батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . З даних копій документів не є можливим достовірно встановити, що заявник є внучкою [PERSON] , яка перебувала у шлюбі з померлим [PERSON] , оскільки існує розбіжність у прізвищах заявника та [PERSON] , а вимога встановлення даного факту не зазначалась заявником. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копій свідоцтва про право власності на житло від 22.08.1997 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2918263 від 25.04.2013 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були співвласниками по 1/2 частини квартири [ADDRESS] . З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.04.2013 рокуслідує, що [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] , а з копії нотаріальної заяви від 16.04.2013 року встановлено, що заявник відмовилась на користь [PERSON] , а не [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, від спадщини після смерті [PERSON] . Копією рішення ЛКК №147 від 26.05.2020 підтверджується, що [PERSON] , а не [PERSON] , потребував постійного стороннього догляду, оскільки мав вроджену ваду серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу, постійну форму фібриляції пересердь, цукровий діабет ІІ тип. До дня смерті спостерігався сімейним лікарем та соціальними службами. З копії довідки №1909-04 від 25.05.2020 року встановлено, що [PERSON] був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Місце проживання інших осіб у вказаній квартирі не зареєстроване. З копії свідоцтва про поховання [PERSON] від 05.10.2019 року, встановлено,що дане свідоцтво видане на ім`я [PERSON] . Копією Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) підтверджується, що інформація за запитом « [PERSON] , дата смерті [INFO] » в спадковому реєстрі відсутня. З копії відповіді Вараської міської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 10/01-16 від 26.05.2020 на усне звернення [PERSON] , останній роз`яснено, що їй необхідно звернутися до суду із відповідною заявою, оскільки [PERSON] пропущено встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини та не подані документи, які б підтверджували б родинні відносини із померлим [PERSON] . Разом з тим, представником заінтересованої особи Вараської міської ради Рівненської області надані докази того, що померлий [PERSON] перебував на обліку в територіальному центрі соціального обслуговування з 31.07.2012 року по день смерті [INFO] як одинокий (проживаючий самотньо) громадянин з ІІІ групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома. Вказаний факт підтверджується копією заяви [PERSON] від 26.07.2012 року, копією договору про надання соціальних послуг, копією наказу №52 від 31.07.2012 року та копією наказу №102 від 05.10.2019 року. В судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] , яка перебуває у дружніх відносинах з заявником, вказала, що з 2013 по 2017 рік померлий [PERSON] жив із заявником та її чоловіком по м-ну Перемоги в м. Вараш. Дітей [PERSON] не має. З 2017 року заявник проживала з дідусем по м-ну Будівельників в м. Вараш. Чоловік заявника також часто відвідував їх. Вказала, що [PERSON] фактично проживала у двох квартирах. Свідок [PERSON] , який є чоловіком заявника. Зазначив, що після смерті бабусі у 2012 році він та його дружина відвідували [PERSON] , а з кінця 2013 року останній проживав з ними по [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вели спільний бюджет. В 2017 році [PERSON] та [PERSON] переїхали в квартиру [ADDRESS] . Вказав, що [PERSON] фактично проживала у двох квартирах, готувала їсти та користувалася ванною у квартирі по [ADDRESS] . Допитана в якості свідка заявник [PERSON] зазначила, що [PERSON] був чоловіком її бабусі. Бабуся померла в 2012 році. До цього часу [PERSON] допомагала бабусі по господарству. Після смерті бабусі допомагала [PERSON] протягом 2013 року, оскільки він проживав сам. З 2014 року по 2017 рік [PERSON] проживав разом з [PERSON] та її чоловіком. Бюджет в них був спільним. З 2017 року [PERSON] захотів проживати у себе вдома, а [PERSON] постійно доглядала за ним і майже завжди ночувала у нього. У помешканні [PERSON] знаходився її деякий одяг. [PERSON] завжди казав, що він одинокий. [PERSON] було відомо, що до [PERSON] навідувався соціальний працівник, однак [PERSON] не хотів, щоб соціальний працівник приходив. У [PERSON] та [PERSON] були хороші стосунки. Останні роки [PERSON] потребував стороннього догляду. В останній день народження [PERSON] [INFO] року [PERSON] не ночувала у нього, оскільки у неї був нежить. Бачила його останній раз 28.09.2019 року. Про те, що [PERSON] 04.10.2019 року не відчиняє вхідних дверей свого помешкання їй повідомила соціальний працівник. Вхідні двері відчиняли працівники МНС за допомогою спеціальних інструментів. Аналізуючи наведені вище показання свідків, суд відмічає, що вказані свідки були запропоновані для допиту заявником і так як і заявник в суді дають відповідно тенденційні показання щодо обставин необхідних для встановлення відшукуваних фактів. Свідки надали суду не конкретні, а лише узагальнені показання щодо спільного проживання заявника та [PERSON] , без конкретних значимих для справи фактів. Такі показання є сумнівними і не можуть покладатися в основу судового рішення. Натомість свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] був його сусідом. [PERSON] проживав з дружиною. До [PERSON] приходила якась жінка, але хто саме конкретно сказати не може. Свідок [PERSON] , яка є директором центру соціального обслуговування, вказала, що [PERSON] перебував на обліку з 27.06.2012 року по день смерті в центрі соціального обслуговування, в квартирі проживав сам. [PERSON] познайомилась зі [PERSON] , при перевірці роботи соціального працівника. Послуги центру соціального обслуговування надавались [PERSON] з 27.06.2012 року по 04.10.2019 року, його супроводжували до лікарні та магазину. Дружина [PERSON] - [PERSON] також перебувала на обліку в центрі соціального обслуговування. Свідок [PERSON] , яка є соціальним робітником центру соціального обслуговування, пояснила, що з 01.06.2018 року допомагала [PERSON] двічі на тиждень, а саме прибирала, супроводжувала в лікарню, магазин, банк, пошту, останній місяць його життя готувала їжу. Одяг він прав самостійно в машинці. [PERSON] знала, що у [PERSON] є нерідна внучка, якої вона не бачила, лише одного разу спілкувалась телефоном, бо [PERSON] сплутав номер телефону [PERSON] із своїм. У [PERSON] з [PERSON] були неприязні відносини. Угоду [PERSON] з сімейним лікарем укладала [PERSON] . Комунальні послуги оплачувала також [PERSON] за кошти [PERSON] З 27 по 29 вересня 2019 року [PERSON] відвідувала [PERSON] , оскільки лікувала його від болю в спині. [INFO] привітала його з днем народження. 01.10.2019 року бачила його останній раз. В квартирі не було нічиїх речей, окрім самого [PERSON] і до нього ніхто не приходив. Про те, що ніхто не відчиняє вхідних дверей у помешканні [PERSON] повідомила телефоном заявника [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги письмові показання [PERSON] , оскільки вони одержані з порушенням порядку встановленого законом. Надання письмових показань свідків не передбаченого нормами Цивільного процесуального кодексу України, окрім ст. 93 ЦПК України, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п.21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї»), в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У судовому засіданні не здобуто достатніх доказів, які б вказували на наявність існування ознак сім`ї, що передбачені вищевказаними правовими нормами та актами, у правовідносинах, які склалися між заявником та [PERSON] з 01.01.2014 року по 04.10.2019 року. Здійснення заявником поховання [PERSON] та відвідування його помешкання протягом тривалого часу не доводять зворотнього. Зокрема, відсутні обов`язкові умови для визнання [PERSON] членом сім`ї [PERSON] : факт постійного спільного проживання в тому числі і протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла та його ремонт. За таких обставин, [PERSON] не набула права на спадкування за законом після смерті [PERSON] у розумінні ст. ст. 1223, 1264ЦК України, а відмова заявника на користь [PERSON] від спадкування за заповітом після смерті [PERSON] не спростовує цю обставину. Отже, встановлення відшукуваних фактів має для заявника юридичне значення, однак у судовому засіданні не здобуто доказів, які б підтверджували обставини, що вказують на існування фактів постійного проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , який помер [INFO] , в період з 01.01.2014 року по день його смерті, а тому вимоги заяви не підлягають до задоволення у зв`язку з недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed