Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, заінтересована особа - Дніпровський районний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05 жовтня 1957 року. Вона з чоловіком постійно мешкали у належному їм будинку [ADDRESS], Україна. У зв'язку з політичною обстановкою в країні і проведення бойових дій у м. Донецьку та області, вони у 2014 році вимушені були переїхати з місця постійного проживання до [ADDRESS], де були поставлені на облік, як внутрішньо переміщені особи, і значились зареєстрованими за адресою: [ADDRESS], в квартирі, яка належить їх дітям. Протягом останніх років чоловік був тяжкохворим, страждав на серцево-судинну недостатність, хронічну ішемічну хворобу серця, від чого і помер [INFO] року, перебуваючи за місцем своєї реєстрації на тимчасово окупованій території у м. Бунге (колишнє м. Юнокомунарівськ) Донецької області, Україна. Після поховання чоловіка, вона повернулась до дітей у м. Кам'янське, де звернулась до Дніпровського районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], встановленого законодавством України зразка та вирішення цивільно-правових питань. Однак, 17 жовтня 2018 року від Дніпровського районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного я отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки нею для підтвердження факту смерті було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Так як, м. Бунгє, Донецької області є територією проведення антитерористичної операції і державні органи, фактично, не здійснюють своїх повноважень, відповідно до діючого законодавства України, то отримати свідоцтво про смерть чоловіка, встановленого законами України зразка, вона можливості не має. Ухвалою суду від 19 жовтня 2018 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності та додаткові пояснення, заявлені вимоги визнає в повному обсязі, підтверджує, що [PERSON] є її чоловіком. Представник заінтересованої особи - Дніпровського районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу та згодні з рішенням суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ст.211 ч.3 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи достатньо матеріалів про правовідносини сторін, заявник заявлені вимоги визнає, відсутня необхідність заслуховування особистих пояснень сторін. Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. Заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05 жовтня 1957 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 05 жовтня 1957 року /а.с.11/. Вони з чоловіком постійно мешкали у належному їм будинку [ADDRESS], Україна, що підтверджується довідкою від 12 травня 2016 року № 1442029222 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи /а.с.10/. У зв'язку з політичною обстановкою в країні і проведення бойових дій у м. Донецьку та області, вони у 2014 році вимушені були переїхати з місця постійного проживання до [ADDRESS], де були поставлені на облік, як внутрішньо переміщені особи, і значились зареєстрованими за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 10 жовтня 2018 року № 0000631351 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи /а.с.8/ в квартирі, яка належить їх дітям. Протягом останніх років чоловік був тяжкохворим, страждав на серцево-судинну недостатність, хронічну ішемічну хворобу серця, від чого і помер [INFO] року, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №23 від 26 квітня 2018 року /а.с.13/ та свідоцтвом про смерть від 26 квітня 2018 року виданим адміністрацією міста Юнокомунарівськ Донецької Народної Республіки /а.с.12/, перебуваючи за місцем своєї реєстрації на тимчасово окупованій території у м. Бунге (колишнє м. Юнокомунарівськ) Донецької області, Україна. Після поховання чоловіка, вона повернулась до дітей у м. Кам'янське, де звернулась до Дніпровського районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], встановленого законодавством України зразка та вирішення цивільно-правових питань. Однак, 17 жовтня 2018 року від Дніпровського районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного я отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, що підтверджується копією відмови за вих.№2155/14.17-30 /а.с.6/, оскільки нею для підтвердження факту смерті було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Так як, м. Бунгє, (колишнє м. Юнокомунарівськ) Донецької області, Україна є територією проведення антитерористичної операції і державні органи, фактично, не здійснюють своїх повноважень, відповідно до діючого законодавства України, то отримати свідоцтво про смерть чоловіка, встановленого законами України зразка, вона можливості не має. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявника, з таких мотивів. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерті підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-УІ 20.11.2012 р., державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього закону, ЦК України, СК України, інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Положеннями п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту є її безпосереднім обов'язком як громадянки України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право заявник не має можливості, у зв'язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті її чоловіка. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті її чоловіка, зокрема свідоцтво про смерть, встановленої законодавством України форми, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту смерті особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved