Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась з даною заявою до суду, в якій зазначила, що 30 вересня 2006 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який рішенням Сватівського районного суду від 09.08.2010 року було розірвано. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Сватівського районного суду від 22.03.2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки, але жодного разу з 08.06.2015 року аліменти боржником не сплачувались, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2017 року складає 16636,66 грн. Останє спілкування з [PERSON] відбулося 24.07.2014 року коли він оформив заяву про надання згоди на виїзд до Російської Федерації їхньої доньки з 24.07.2014 року по 31.12.2014 року. Про його подальшу долю та місце перебування їй нічого не відоме. Заходами, здійсненими державним виконавцем Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, де 29.03.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів, встановити місце проживання (перебування) [PERSON] не вдалося. Відповідно до листів Сватівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області місце знаходження [PERSON] невідоме і встановити працівникам поліції його не вдалося. Поштовий лист ВДВС Сватівського РУЮ, який направлявся за місцем його реєстрації 05.05.2016 року повернуто без вручення за закінченням терміну зберігання. З місця постійного проживання - [ADDRESS], [PERSON] виїхав у 2014 році. З того часу жодного разу відомостей (листів, телеграм, посилок, допомоги, телефонних дзвінків) від нього не надходило та він так і залишився зареєстрованим за вказаною адресою. На даний час є необхідність у оформленні документів на реєстрацію місця проживання дитини (де потребується згода батька), обстеження у лікарів (де необхідно брати документи та деяку інформацію про батька). Вона сама виховує доньку. Її рідня мешкає у Російській Федерації, куди вони їздили у 2014 році за письмовою згодою [PERSON] [PERSON] жодного разу не відвідував школу, не бав участі у батьківських зборах. Визнання його безвісно відсутнім необхідно їй для захисту своїх прав та прав і законних інтересів доньки [PERSON], [INFO]. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], безвісно відсутнім з 01 серпня 2014 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] просить суд заяву задовольнити з підстав, зазначених у ній. Представник заінтересованої особи - Сватівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, просить рішення прийняти на розсуд суду. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON], не бачили з початку 2014 року, місце його знаходження їм не відоме, їм відомо, що [PERSON] з даного часу не спілкувався із донькою. Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні надані докази в їх сукупності, вважає подану заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання - [ADDRESS], протягом тривалого часу, більше року, про що суду вказали заявник та допитані свідки [PERSON] та [PERSON], яким відомий той факт, що [PERSON] дійсно білше року відсутній за місцем свого проживання. Згідно ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Останніми відомостями про [PERSON] є дата надання ним заяви на дозвіл виїзду дитини [PERSON] до Російської Федерації (а.с.21), тож початком його безвісної відсутності слід вважати перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, тобто 01 серпня 2014 року. Дана обставина є перешкодою заявнику [PERSON] для захисту прав дитини, забезпечення її розвитку у зв'язку з обмеженнями, що виникають внаслідок відсутності інформації про місцезнаходження батька, чим порушуються права і заявника, як матері. Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоскаржувальних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що більше двох років відсутні відомості та дані про місце перебування [PERSON]. Для усунення негативних цивільно-правових наслідків відсутності [PERSON], суд вважає можливим визнати його безвісно відсутнім. Згідно з ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою,призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved