Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просила встановити факт знаходження її на утриманні чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки після його смерті вона звернулася до заінтересованої особи з приводу отирамння пенсії по втраті годувальника, однак їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю документів, тому з метою отримання пенсії просить задовольнити заявлені вимоги. Як вбачається з наданого до суду клопотання від представника заінтересованої особи про процесуальне правонаступництво, на підставі постанови КМУ від 08.11.2017 №821 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області. Враховуючи наявне клопотання, з огляду на припинення державної реєстрації Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, у відповідності до ст.51, ч.3 ст. 294 ЦПК України, суд замінює заінтересовану особу - Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягала. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, просять розглянути справу за відсутності представника управління. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON] з 27 серпня 1967 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб) [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058-IV, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Відповідно до п.1 ч. 2 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Так, пунктом 2.3. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Згідно п. 2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. При зверненні [PERSON] до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника заявниця отримала листа від 15.12.2017 р. №2065/02/32, про відмову в перерахунку пенсії, оскільки нею не надано документів, передбачених Порядком від 25.11.2005 р. № 22-1 (а.с.4). Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого чоловіка необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно копій паспортів, [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за різними адресами (а.с. 9,10), однак актом від 22.11.2017 р. з місця проживання, складеного мешканцями квартир [ADDRESS] та посвідченого майстром КП «Послуга», підтверджено, що [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] за однією адресою (а.с. 6 - копія акту). З 14 травня 2002 року [PERSON] перебуває на пенсії за віком (а.с.11 - крпія пенсійного посвідчення), а отже є непрацездатною особою. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями статті 315 ЦПК України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved