Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 17 жовтня 2014 року [PERSON] пішов з дому в невідомому напрямку та не повернувся. Відповідно до довідки сектору кримінальної поліції Новокодацького ВП ДВП ГУНП і дніпропетровській області від 24.12.2020 року під час проведення розшукових заходів місцезнаходження [PERSON] , [INFO] , встановити не вдалося, з цього приводу 17.10.2014 року було заведено справу оперативного обліку щодо оголошення його у розшук. На цей час інформацією про місцезнаходження [PERSON] СКП Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не володіє, розшукові заходи по встановленню його місцезнаходження продовжуються. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з жовтня 2014 року, його місцезнаходження не відомо, визнання особи безвісно відсутньою для неї має юридичне значення, оскільки дозволить вирішити питання пов`язані з його реєстрацією за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим, просить визнати [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , безвісно відсутнім. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник надала до суду заяву в якій вимоги підтримала у повному обсязі та просила винести рішення за наявними доказами згідно діючого законодавства і провести розгляд справи за її відсутності. Представник Новокодацького районного м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив ( а. с. 27, 28). Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив провести розгляд вищевказаної справи без його участі та прийняти рішення суду згідно матеріалів справи і відповідно до чинного законодавства України. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Ленінського району м. Дніпропетровська, про що зроблено відповідний запис № 4792 (а. с. 6). Згідно із довідкою № 1293 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10 лютого 2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 13 березня 2012 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12), що також підтверджується копією домової книги для реєстрації громадян, які мешкають у будинку [ADDRESS] (а. с. 7-11). Відповідно до довідки Сектору кримінальної поліції Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.12.2020 року, що видана [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за фактом безвісного зникнення її сина [PERSON] , [INFO] , під час проведення розшукових заходів місце знаходження [PERSON] встановити не вдалося, з цього приводу 17.10.2014 року було заведено справу оперативного обліку щодо оголошення його у розшук, на цей час інформацією про місце знаходження [PERSON] СКП Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровські області не володіє, розшукові заходи по встановленню місця знаходження [PERSON] продовжуються (а. с. 13). Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Частиною 1 ст. 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до положень ч. 5 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, при розгляді зазначеної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734). Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Згідно із ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Судом встановлено, що [PERSON] необхідно визнання [PERSON] безвісно відсутнім для вирішення питання пов`язаного з реєстрацією [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи відсутність відомостей понад шість років за місцем останнього відомого місця реєстрації [PERSON] , суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт його зникнення підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України. Частиною 7 статті 294\~ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved