Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, в обґрунтування якої вказала, що 07 травня 2018 року в м. Сніжне помер її батько [PERSON], [INFO], смерть якого підтверджується довідкою про причину смерті та свідоцтвом про смерть, виданими на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки свідоцтво про смерть, видане на окупованій території, не створює будь-яких правових наслідків, заявник, як внутрішньо переміщена особа, що перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, звернулася до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питання реєстрації смерті батька та видачі їй свідоцтва про смерть державного зразка, де отримала відмову з розясненням порядку звернення до суду на предмет встановлення факту смерті особи, яка померла на непідконтрольній українській владі території. Вказуючи на ці обставини, заявник просить суд встановити факт смерті її батька [PERSON], [INFO], який помер 07 травня 2018 року в м. Сніжне Донецької області. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просила суд її заяву задовольнити. Заінтересована особа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, що не перешкоджає судовому розгляду. Вислухавши пояснення заявника та надавши оцінку дослідженим у справі доказам, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Місцем її тимчасового перебування, як внутрішньо переміщеної особи, є [ADDRESS], що підтверджується довідкою УСЗН Мирноградської міської ради №1455010238 від 22.12.2014 року про взяття заявника на облік (а.с.5). Батько заявника [PERSON], родинний звязок між якими підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб заявника, також постійно проживав в [INFO], де 07 травня 2018 року у віці 82 років помер на дому від церебрального атеросклерозу з гіпертензією. На підтвердження смерті батька заявником надані лікарське свідоцтво про смерть №33 від 08.05.2018 року, видане амбулаторією №4 м.Сніжного, та свідоцтво про смерть ДНР №106722, видане Сніжнянським міським відділом запису актів цивільного стану, які суд не приймає в якості доказів, проте оцінює їх у сукупності з доказами, здобутими в ході судового розгляду. Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами). Частиною першою статті 6 цього Закону повноваження щодо державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 317 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Так як згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» проведення державної реєстрації актів цивільного стану відділами державної реєстрації у м. Сніжне тимчасово призупинено, заявник відповідно до п.11 ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події. Згідно письмової відповіді Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 26.06.2018 року, куди звернулася заявник, в реєстрації смерті [PERSON] їй було відмовлено через відсутність у неї належних документів на підтвердження вказаного факту і розяснено можливість встановлення факту смерті особи, померлої на непідконтрольній українській владі території, в судовому порядку. Факт смерті [PERSON], померлого 07.05.2018 року в м. Сніжне Донецької області, крім показань заявника, знайшов своє достатнє підтвердження в судовому засіданні в показаннях свідка [PERSON], який суду пояснив, що він, як і заявник, є мешканцем м.Сніжне Донецької області. Знайомий з заявником, яка проживає по-сусідству з його матірю, у якої він часто буває. Знав і батька заявника - [PERSON], дружина якого декілька років назад померла. Заявник допомагала батькові і здійснювала за ним догляд, так як батько після смерті дружини жив сам останнім часом хворів. Про смерть батька заявника йому стало відомо від матері, яка повідомила, що [PERSON] помер 7 травня 2018року вдома від хвороби. Оцінивши наявні у справі докази, їх достатність та взаємний звязок, суд дійшов висновку про доведеність вимог заявника. Згідно відомостей Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 26.06.2018 року, актовий запис про смерть [PERSON], [INFO], в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній. Оскільки факт смерті, який просить встановити заявник, породжує для неї правові наслідки, які не повязуються з подальшим вирішенням спору про право, і інша позасудова процедура одержання документа, який посвідчував би факт смерті її батька відсутня, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів заявника заяву про встановлення факту смерті задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved