Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка мешкала в належній їй на праві приватної власності квартирі за адресою: [ADDRESS]. Дану квартиру [PERSON] заповітом від 26.04.1996 року заповіла своїй доньці, сестрі заявника - [PERSON], яка протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини не подавала, а тому заявник є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері. Заявник прийняла спадщину згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем та протягом шести місяців після смерті спадкодавця вона не заявила відмову від спадщини. В теперішній час у заявника виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину, але, оскільки заявник з матір'ю були зареєстровані за різними адресами, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання. Просила встановити факт її постійного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], у період з жовтня 2007 року по [INFO]. Заявник, її представник та заінтересована особа до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на задоволенні вимог заяви наполягала, її представник підтримав вимоги заяви, зацікавлена особа не заперечувала проти задоволення вимог заяви. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини заявника та заінтересованої сторони і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, що не з'явилися до суду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] є рідними доньками [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] (а.с. 7, 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). За свого життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений нотаріусом 26.04.1994 року, яким квартиру [ADDRESS] заповіла своїй доньці [PERSON] (а.с. 10). Згідно з інформацією наданою державним нотаріусом станом на 08.08.2017 року, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO] спадкова справа не відкривалась, 26.04.1994 року від її імені посвідчувався заповіт (а.с. 28, 29, 30). При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON], заявнику було роз'яснено про необхідність звернення до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки на момент відкриття спадщини заявник зі спадкодавцем були зареєстровані за різними адресами (а.с. 12). Згідно з довідкою, виданою 05.07.2017 року Координаційним комітетом органів самоорганізації населення міста Мирноград, [PERSON], [INFO], з жовтня 2007 року до дня смерті своєї матері [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], мешкала разом з нею без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявника [PERSON] та померлої [PERSON] підтверджується також поясненнями свідків, наданими у судовому засіданні. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник - це її сусідка. Вони мешкають у сусідніх під'їздах. Матір заявника хворіла та заявник постійно разом з нею мешкала з восени 2007р. по день смерті матері. Матір звали [PERSON], мешкала по вул.Контроській. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник - це її сусідка. Заявник на час хвороби [PERSON] весь час була поруч з матір'ю та доглядала її. Заявник постійно мешкала разом з матір'ю з жовтня 2007р. по день її смерті. Матір звали [PERSON], мешкала [ADDRESS], заявник мешкала разом з матір'ю саме за цією адресою. Заслухавши пояснення заявника, свідків у справі, дослідивши докази по справі, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання у органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки факт проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення даного факту обумовлене необхідністю вступу заявника у права спадкування.

Outcome: approved