Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення громадянина померлим. В наданій заяві [PERSON] зазначила, що її батько [PERSON], [INFO] постійно проживав в с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області до моменту зникнення в 1996 році. До теперішнього часу відсутні будь-які дані про його місце перебування, незважаючи на розшуки родичами та органами поліції. Вказуючи на те, що з часу зникнення [PERSON] минуло 21 рік, його розшук результатів не дав, заявник звернувся із заявою до суду і вважаючи, що [PERSON] немає в живих, просить оголосити [PERSON], [INFO], померлим, що необхідно для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги, прохала задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Особа може бути оголошена померлою у разі встановлення обставин, передбачених ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі не можливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження, Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та свідоцтвами про розірвання шлюбу, копії яких маються в матеріалах справи. Як вбачається з довідки Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 01.12.2017 року №02-25/683, [PERSON], [INFO], проживав за адресою: [ADDRESS] до моменту зникнення в 1996 році. Також, як вбачається з довідки СКП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області від 01.12.2017 року №5366/119/84/04-2017, гр. [PERSON], [INFO] в 1996 році пішов з дому та на даний час його місцезнаходження не відоме. В зв'язку з вказаною подією [PERSON] в 1996 році був оголошений в розшук, але через те, що його місцезнаходження встановлено не було, справу щодо розшуку було закрито по закінченню строків давності. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON] була сусідкою [PERSON], а [PERSON] є його онуком та їм достовірно відомо, що [PERSON] в 1996 році пішов з дому і не повернувся. Так як перевіреними судом доказами було встановлено, що з моменту зникнення [PERSON] і на момент розгляду справи судом минуло більше 22 років, жодних відомостей про місце його знаходження за цей час та те, що він є живим, не мається, встановити місце його знаходження не представляється можливим, то суд приходить до висновку, що при таких обставинах наявні передбачені законом підстави для задоволення заяви та оголошення [PERSON] померлим. Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі викладеного,

Outcome: approved