Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності документу, яку обґрунтувала тим, що вона має намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 10/300 частин квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на праві спільної сумісної власності, задля чого звернулась до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори. Розглянувши її заяву державний нотаріус Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки із наданих документів, а саме свідоцтва про смерть та свідоцтва про право власності на житло, неможливо встановити належність [PERSON] 10/300 частин квартири за адресою: [ADDRESS] , так як у свідоцтві про смерть зазначено прізвище спадкодавця « [PERSON] », а у свідоцтві про право власності « [PERSON] ». Така сама невідповідність у документах існує і у самої заявниці. Зазначена невідповідність між прізвищами у різних документах виникла внаслідок того, що при первинному отриманні паспорта [PERSON] , як і в подальшому її донькою [PERSON] , співробітниками паспортного столу було неправильно здійснено переклад прізвищ цих осіб і в обох випадках зроблено помилку та зазначено прізвище « [PERSON] ». Лише згодом, при отриманні паспорта для її молодшої доньки [PERSON] дізналась, що її прізвище та прізвище старшої дочки записані не вірно, і у грудні 2013 року вони звернулись до Самарського районного відділу у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, де їм було видано нові паспорти із виправленою помилкою та зазначенням прізвища « [PERSON] ». Отже, у зв`язку із зазначеною невідповідністю між свідоцтвом про смерть [PERSON] , а також документами, що посвідчують особу заявника та свідоцтвом про право власності на житло, що встановлює право спільної сумісної власності зазначених осіб на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виникла необхідність встановити факт належності [PERSON] та заявниці правовстановлюючого документа. Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Заявник та її представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до наступного. Свідоцтвом про право власності на житло від 25 березня 2004 року посвідчено, що приміщення квартири спільного заселення, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 25 березня 2004 року №185 (а.с.14). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.04.2004 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано по 10/300 частини квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.14 на звороті). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про народження померлої [PERSON] її прізвище було зазначено російською мовою як « [PERSON] » (а.с.9). 14 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки із наданих документів, а саме свідоцтва про смерть та свідоцтва про право власності на житло, неможливо встановити належність [PERSON] 10/300 частин квартири за адресою: [ADDRESS] , так як у свідоцтві про смерть зазначено прізвище спадкодавця « [PERSON] », а у свідоцтві про право власності « [PERSON] » (а.с.17). Разом з тим, як вбачається з свідоцтва про народження заявника, її прізвище було записано як (мовою оригіналу) « [PERSON] », батьки « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.7). В свідоцтві про шлюб дошлюбне прізвище заявниці вже українською мовою також було записано як « [PERSON] » (а.с.8). Отже, з викладеного слідує, що переклад з російської на українську мову призвів до того, що при видачі Свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 2004 року прізвища померлої та заявниці були помилково зазначені як « [PERSON] », тоді як вірно « [PERSON] ». Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Помилка в написанні прізвища заявника перешкоджає їй в реалізації своїх прав на спадкування. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Outcome: approved