Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою про оголошення [PERSON], [INFO], померлим. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є його онуком, якого він не бачив з 14 травня 2010 року, коли він реєстрував своє місце проживання в квартирі заявника. З того часу по теперішній час заявнику невідомо місцезнаходження онука. Заявник звертався до Арцизького ВП гУНП в Одеській області із заявою про розшук онука, однак встановити місце перебування не вдалося, у зв'язку з чим заявник звернувся до суду із вказаною заявою про оголошення особи померлою, оскільки визнання його онука померлим заявнику необхідно для вирішення питання про прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON], яка померла [INFO] року. Заявник та його представник у судовому засіданні просили заяву задовільнити. Представник заінтересованої особи Арцизького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений та надав заперечення. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, вивчивши матеріали справи, пояснення свідків, перевіривши письмові докази, вважає, що заява є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по справі є цивільно-правовими, пов'язані з оголошенням фізичної особи померлою та урегульовані положеннями ЦК України та ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є онуком [PERSON], восени 2010 року [PERSON] повідомив що його онук [PERSON] зник. Більше [PERSON] не бачив, місце його знаходження не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що приходив до [PERSON] кожного тижня та йому відомо що [PERSON] є онуком [PERSON] В останнє [PERSON] бачив до 2010 року та восени 2010 року [PERSON] повідомив що його онук [PERSON] поїхав та не повернувся. Більше [PERSON] не бачив, місце його знаходження не відомо. В судовому засіданні встановлено, заявник [PERSON] доводився батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.05.2017 року (а. с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.08.2017 року, [PERSON] померла [INFO] року (а. с. 6). Відповідно до довідки Приватного нотаріуса Арцизького районного нотаріального округу Одеської області № 227/02-14 від 08.09.2017 року, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49029211 від 08.09.2017 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, спадкоємцями після її смерті є батько померлої [PERSON] - заявник по справі, та син померлої [PERSON] (а. с. 8). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.01.2007 року заявнику [PERSON] та [PERSON] належить 27/100 житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 12). Як вбачається з правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок, довідки № 405 від 01.09.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Арцизького міської ради Одеської області [PERSON] зареєстрований у вказаному житловому будинку (а. с. 10, 13-14). [PERSON] з 14.05.2010 року не проживає у [ADDRESS], що підтверджується актом від 23.10.2017 року, складеним комісією оператора комп'ютерного набору та спеціаліста з питань молоді та спорту у результаті опитування сусідів (а. с. 11). З довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області № 40/10208 від 23.10.2017 року [PERSON] перебуває у державному розшуку як безвісно відсутня особа, місцезнаходження особи не встановлено (а. с. 15). Заявник звертався до Арцизького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з усним зверненням щодо повторної видачі свідоцтва про народження його онука [PERSON] (а. с. 5). Цивільно-правові підстави оголошення фізичної особи померлою регулюються Цивільним кодексом України та главою 4 Цивільного процесуального кодексу України про розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а також відповідно до ч. 3 цієї ж статті фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Отже, за змістом зазначених норм підставами визнання особи такою, що померла є якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців: за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця. Відповідно до змісту зазначеної норми кожна з цих підстав є самостійною для визнання особи такою, що померла і в залежності від підстав визнання особи, такою що померла визначається строк протягом якого мають бути відсутні відомості про особу у місті її постійного проживання. Крім того, у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що на відміну від акту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місцем у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Згідно ч. 4 ст. 46 ЦК України порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. В ході судового розгляду судом достовірно встановлено, що вже більше трьох років близьким та рідним місцезнаходження чи перебування [PERSON] не відомо, а правоохоронними органами в результаті оголошення [PERSON] у державний розшук його місцезнаходження не встановлено. Судом приймається до уваги, що оголошення фізичної особи померлою заявнику необхідно для вирішення питання про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що на момент винесення судового рішення у місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце перебування, з моменту його зникнення безвісті минуло більше семи років, що дає суду підстави вважати, що він помер. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] судом у точності не може бути встановлено, його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням суду законної сили. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі ст. ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved