Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Заявник в червні 2014 року звернувся до суду з заявою, де вказує, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], про що видано свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] від 14 квітня 2008 року, якому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,85 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,60 га, розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2747 від 06 жовтня 1997 року, однак у вказаному Державному акті невірно вказано по батькові його батька як «[PERSON]», хоча згідно інших документів на його ім'я по батькові його померлого батька є «[PERSON]». Для оформлення свідоцтва на спадщину він звернувся до нотаріальної контори, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки є розбіжності в документах на ім'я його померлого батька. Таким чином, існує розбіжність в написанні по батькові його батька в документах на його ім'я та виданому йому Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2747 від 06 жовтня 1997 року. На теперішній час виникла необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме що Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2747 від 06 жовтня 1997 року виданого на ім'я [PERSON] належить його батьку [PERSON], померлому [INFO] року, при цьому іншим способом не можливо виправити допущену помилку. У судове засідання представник заявника - адвокат [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво клієнта адвокатом від 14.05.2014 року (а.с. 3,4), будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, не з'явилась, до суду надала заяву (а.с. 14), згідно якої вимоги заяви підтримує та просить справу розглянути в її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, до суду подано заяву (а.с. 15) про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечує. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько заявника [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6, 11) - [PERSON], про що видано свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] від 14 квітня 2008 року (а.с. 7), якому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,85 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,60 га, розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2747 від 06 жовтня 1997 року (а.с. 8), однак у вказаному Державному акті невірно вказано по батькові батька заявника як «[PERSON]», хоча згідно інших документів на його ім'я (а.с. 8, 9, 10, 11) по батькові його померлого батька є «[PERSON]». Для оформлення свідоцтва на спадщину заявник звернувся до нотаріальної контори, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки є розбіжності в документах на ім'я його померлого батька. Таким чином, існує розбіжність в написанні по батькові батька заявника в документах на його ім'я та виданому йому Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2747 від 06 жовтня 1997 року. На теперішній час виникла необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме що Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2747 від 06 жовтня 1997 року виданого на ім'я [PERSON] належить [PERSON], померлому [INFO] року, при цьому іншим способом не можливо виправити допущену помилку, в зв'язку з чим, заявник звернувся до суду з даною заявою (а.с. 1, 2). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвища, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або в паспорті. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлено той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2747 від 06 жовтня 1997 року виданого на ім'я [PERSON] дійсно виданий та належить [PERSON], померлому [INFO] року. На підставі викладеного і

Outcome: approved