Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Заявник звернувся в суд із зазначеною заявою, якою просить встановити факт смерті його батька, померлого 08.11.2015р., мотивуючи свої вимоги тим, що у звязку з проведенням АТО в Донецькій області його батько є тимчасово переселеною особою з м.Докучаєвськ (територія, яка тимчасово не контролюється Україною), під час відвідування свого дому в м.Докучаєвську 08.11.2015р. батько помер , він поховав його в м. Докучаєвську, але коли звернувся до органів РАЦСу для реєстрації смерті батька, йому було відмовлено в реєстрації смерті і видачі свідоцтва про смерть, оскільки батько помер в м.Докучаєвську і відповідно лікарське свідоцтво про його смерть йому видали в м.Докучаєвськ, який є тимчасово не підконтрольною Україні території, тому просить встановити факт смерті батька для його реєстрації. Заявник подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на своїх вимогах наполягає. Зацікавлена особа відділ РАЦСу Волноваського райуправління юстиції просив розглянути справу в їхній відсутності, у зв'язку з чим справа у відповідності зі ст.169 ЦПК України слухалася за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно зі ст.256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У даному випадку для заявника має значення факт смерті померлого батька, оскільки це дає право зареєструвати його смерть. Іншим шляхом встановити цей факт він не може. Згідно ст.ст.256 п.8 ЦПК України суд\~розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті особи. У даному випадку орган РАЦСу листом за №03.2-25/3622 від 31.12.2015року відмовив заявнику у реєстрації смерті його батька, оскільки Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП встановлено, що будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.21). Згідно лікарського свідоцтва за №122 від 09.11.2015року, яке видано лікарем Республіканським бюро судово-медичної експертизи Докучаєвського відділення, Донецької області, [PERSON] дійсно помер 08 листопада 2015 року в м.Докучаєвськ, причина смерті набряк головного мозку,атеросклеротична хвороба серця (а.с.30). Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Докучаєвськ, де помер [PERSON], є тимчасово не підконтрольною територією. Тому слід встановити факт смерті громадянина України для його реєстрації в державних органах РАЦСу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що вони знають заявника і його батька близько десяти років, підтвердили факт того що вони дійсно тимчасово переміщені особи, на початку листопада 2015 року до них звернувся заявник допомогли поховати батька, вони допомагали виносити його з будинку в труні, ховали його в м. Докучаєвськ, вони були на похованні. З приведених доказів випливає, що в суду немає основ сумніватися в правдивості показань свідків, оскільки вони підтвердили пояснення заявника, крім того з наданих заявником документів встановлено, що його батько дійсно помер, тому суд вважає, що на підставі ст.256-259 ЦПК України необхідно установити факт його смерті. Цей факт має юридичне значення, він дає можливість зареєструвати смерть громадянина України. Відповідно до вимог ст..257-1 ч.4 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,\~\~\~\~

Outcome: approved