Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що [INFO] померла її баба - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 22.03.2019 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 07. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок в [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15.01.2009 року, та земельної ділянки, загальною площею 0,7737 га., яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 098485. На випадок своєї смерті [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши 23.01.2003 року заповіт, посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради. Відповідно до цього заповіту [PERSON] все своє майно заповіла своєму батьку [PERSON] . Однак, [PERSON] помер [INFO] (раніше за свою маму [PERSON] ), про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.08.2018 року. Таким чином спадкування після смерті [PERSON] повинно здійснюватися відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України за правом представлення. [PERSON] , внучка [PERSON] , спадкує ту частину спадщини, яка належала б її батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Однак, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті баби заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, так як вона не зверталася до нотаріуса у встановлений законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини із заявою про прийняття спадщини, не була зареєстрована із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже, не змогла належним чином підтвердити факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зважаючи на вищевикладене, просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.01.2021 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Після усунення зазначених в ухвалі суду від 14.01.2021 року недоліків, ухвалою від 19.02.2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16.03.2021 року замінено заінтересовану особу у вказаній цивільній справі, а саме Миколаївська сільська рада замінена на Давидівську сільську раду Львівського району Львівської області. Представник заявника в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Просила встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2\~статті 293\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог\~ст.315\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] одружилися 11 лютого 1950 року та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Зазначене також підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.02.2020 року № 00025592079. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно заповіту від 23.01.2003 року [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла сину [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 098485 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.7737 га на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Згідно довідки № 592 від 22.07.2020 року, виданої виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради, [PERSON] до дня своєї смерті ( [INFO] ) дійсно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] . Разом із нею в даному житловому будинку до дня її смерті постійно та безперервно спільно, але без реєстрації, проживала її онука [PERSON] , яка опікувалася нею до дня смерті, вели спільне господарство та продовжила вести господарство після її смерті. Зміна адреси будинку проведена на підставі рішення Миколаївської сільської ради № 134 від 09.09.2016 року. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст.1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином,\~статтею 1268 ЦК України\~для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна. На даний час заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину. Нотаріусом відмовлено заявнику [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій, адже вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Заявниця не вважається такою, що прийняла спадщину, так як не була зареєстрована із спадкодавцем за однією адресою на день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також те, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved