Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Заявник в судовому засіданні свої вимоги, висловлені в заяві, підтримав та просить суд оголосити його батьком дитини [PERSON], [INFO], уродженки м. Орджонікідзе Дніпропетровської області; Покровському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області внести відповідні зміни до актового запису № 33 від 01 лютого 2002 року про народження [PERSON], [INFO], уродженки м. Орджонікідзе Дніпропетровської області у частині реєстрації його батьком дитини, змінити по - батькові дитини з «[PERSON]» на «[INFO]» та прізвища з «[PERSON]» на «[INFO]»; Покровському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області виправити прізвище матері дитини в зазначеному актовому запису про народження дитини з «[PERSON]» на «[PERSON] - [PERSON]». В судовому засіданні заінтересована особа - [PERSON] проти задоволення заяви не заперечує. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування - Зарубіна Г.О. заперечень на заяву про усиновлення не має. В судове засідання представник Покровського МВ ДРАЦС Головного ТУЮ не з'явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу без участі їх представника, у вирішенні справи та прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. В судове засідання заінтересована особа - [PERSON] не з'явився, але в справі є його заява, яку посвідчив нотаріально, і відповідно до якої він зазначив, що беззаперечно відмовляється від своєї неповнолітньої доньки [PERSON] та згодний на те, що будь - які юридичні дії відносно неї від її імені вчинялися без його участі, справи в судах та інших компетентних органах про позбавлення його батьківських прав відносно неї, її удочеріння [PERSON], переміну прізвища, по - батькові розглядалися та вирішувалися без його участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона не заперечує проти того, щоб її батьком був [PERSON] У неї з ним склалися добрі відносини. Її батько - [PERSON] з нею не спілкується, вона його не пам'ятає та не підтримує з ним жодних відносин. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 2010 року [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. 29.11.2013 року вони вступили в зареєстрований шлюб. Шлюб зареєстрований в Покровському міському відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 217. Відповідно до вказаного актового запису № 217 про реєстрацію їхнього шлюбу дошлюбне прізвище його дружини «[PERSON]» після одруження було змінене на «[PERSON] - [PERSON]». У дружини заявника [PERSON] від попереднього шлюбу з [PERSON] є донька - [PERSON], [INFO], уродженка м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. 01 лютого 2002 року Покровським міським відділом ДРАЦС Дніпропетровської області був зроблений актовий запис про її народження № 33, в якому її батьками зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON], [INFO] року народження, зареєстрована на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить заявнику на праві власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 07 лютого 2008 року і його право власності на вказану квартиру зареєстровано у відповідному Реєстрі Нікопольським КП «МБТІ» 19.12.2008 року. В зазначеній квартирі також зареєстрована на постійне місце проживання і дружина заявника - матір дитини [PERSON] - [PERSON]. Постійне місце проживання [PERSON] зареєстровано і іншої квартирі, що теж належить йому на праві власності. Однак з 2010 року вони проживають разом однією сім'єю і разом з дружиною з тих пір займаються утриманням та вихованням дитини. Рідний батько дитини [PERSON] після розірвання шлюбу з матір'ю дитини втратив інтерес не тільки до колишньої дружині, а також і до дитини. Він зобов'язаний був сплачувати аліменти на утримання дитини після припинення сумісного проживання з колишньою дружиною та розірвання їх шлюбу. Але він не виконував належним чином свої обов'язки по утриманню дитини, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів, погашати яку він не мав наміру. 19.07.2017 року [PERSON] склав заяву, яку посвідчив нотаріально, і відповідно до якої він зазначив, що беззаперечно він відмовляється від своєї неповнолітньої доньки [PERSON]. В заяві [PERSON] також зазначив, що він згодний на те, що будь - які юридичні дії відносно неї від її імені вчинялися без його участі, справи в судах та інших компетентних органах про позбавлення його батьківських прав відносно неї, її удочеріння [PERSON], переміну прізвища, по - батькові розглядалися та вирішувалися без його участі. В інтересах дитини заявник з дружиною та сама [PERSON] прийняли рішення про її усиновлення ним і вважають, що таке рішення дійсно буде відповідати інтересам дитини. Протягом вже семі років, починаючи з 2010 року, [PERSON] проживає однією сім'єю разом з дитиною та її матір'ю і між ним та дитиною склалися нормальні теплі сімейні стосунки. Протягом всього минулого часу заявник з дружиною разом займаються вихованням та утриманням дитини. Про стан здоров'я дитини заявник повністю усвідомлений. Стан здоров'я [PERSON] теж дозволяє йому бути усиновителем вказаної дитини. Крім того, він є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання їхньої сім'ї та дитини. Будь - яких перешкод для здійснення заявником усиновлення дитини немає. Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 211 Сімейного кодексу України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Вказаним вимогам закону заявник відповідає. Відповідно до ст. 217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється: за вільною згодою її батьків. Батьки дитини згодні на усиновлення [PERSON] вказаної дитини. Матір дитини є дружиною заявника і вона надає свою згоду, батько дитини надав свою згоду на удочеріння його дитиною у письмовій формі, яка засвідчена нотаріусом. Відповідно до ст. 218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Дитина згодна на її усиновлення заявником. Відповідно до ст. 223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України, при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Відповідно до ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір'ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. [PERSON] має бажання бути записаним у Книзі реєстрації народжень батьком дитини і дитина згодна на це. Відповідно до ст. 231 Сімейного кодексу України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Відповідно до ст. 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до ст. 314 ЦПК України, у разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров'я та матеріальне становище усиновлювача [PERSON] судом встановлено, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також судом встановлено, що заявник раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Займається вихованням дитини. Є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання їхньої сім'ї та дитини. [PERSON] любить і вважає своєю донькою і її усиновлення ним буде тільки на користь дитини та їхніх сімейних стосунків. Квартиру, де [PERSON] разом із сім'єю спільно проживають, утримують у доброму стані, створено належні стабільні, гармонійні, гігієнічні та взагалі комфортні умови для проживання дорослих та дитини. Для нормального розвитку дитини [PERSON] забезпечують всім необхідним. Відповідно до ст. 232 ч. 1 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Відповідно ст. 255 ЦПК України усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішення суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Таким чином, суд приходить вважає, що заяву [PERSON] «про усиновлення дитини» слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved