Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт володіння померлим [PERSON] 1/2 частиною житлового будинку, розташованого в с. Усатове, Біляївського району, Одеської області, по вул. Комсомольська, 4-а, визнати відумерлою спадщиною 1/2 частину зазначеного житлового будинку, яка належала померлому [PERSON] та передати її, як відумерлу спадщину, у власність територіальній громаді с. Усатове Біляївського району Одеської області в особі Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що 21 лютого 2014 року помер [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку по вул. Комсомольська, 4-а в с. Усатове, Біляївського району, Одеської області. Вказане нерухоме майно у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв, спадкова справа за заявою спадкоємців у нотаріальній конторі не заводилась. Оскільки з дня відкриття спадщини сплив необхідний термін для подальшого обернення даного нерухомого майна на користь держави, заявник просить визнати спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] відумерлою та передати її у власність територіальній громаді села Усатове Біляївського району Одеської області в особі Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги заяву представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 10 лютого 2014 помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 370941 (а.с.4). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого по вул. Комсомольська, 4-а в с. Усатове, Біляївського району, Одеської області. Той факт, що 1/2 частина зазначеного житлового будинку при житті належала [PERSON] підтверджується обліковою карткою обєкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки (а.с.6-8) з якої вбачається, що згідно запису № 01724 стор. 5 за померлим [PERSON] числиться 1/2 частина житлового будинку, розташованого по вул. Комсомольська, 4-а в с. Усатове, Біляївського району, Одеської області. Крім того, померлий [PERSON] по день смерті 10.02.2014 року був один зареєстрований та проживав в [INFO], про що свідчать довідки № 24 та № 25, видані Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області 12.01.2016 року, а також копія домової книги (а.с.12, 13, 9-11). Інших осіб за вказаною адресою не зареєстровано. Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з того, що заявник надав достатньо доказів, які підтверджують належність померлому при житті спадкового майна, суд вважає можливим встановити факт володіння [PERSON] на праві власності 1/2 частиною житлового будинку, розташованого в с. Усатове, Біляївського району, Одеської області, по вул. Комсомольська, 4-а. З відповіді Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 570/01-16 від 25.02.2016 року вбачається, що спадкова справа до майна [PERSON], померлого 10.02.2014 року не заводилась (а.с.19). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно положень ч. 1 ст. 275 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. У відповідності з ч.ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Таким чином, на підставі досліджених доказів у справі, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] жодна особа з заявою про прийняття спадщини більше одного року не зверталася, що свідчить про відсутність спадкоємців за законом та за заповітом, а тому заявлені вимоги про визнання спадщини відумерлою та передачу її у власність територіальній громаді є доведеними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Outcome: approved