Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви зазначила, що вона проживала в м.Свердловськ Луганської області. Проте була змушена переїхати проживати в інше місто. Наразі проживає за вказаною вище адресою, що підтверджується відповідною довідкою від 14.06.2017р за №7398 про взяття її на облік, як переміщеної з тимчасово окупованих території України та районів проведення антитерористичної операції. Її батько- [PERSON], [INFO] помер [INFO] у с. Зимовники Свердловського району Луганської області, про що видано відділом запису актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки свідоцтво про смерть [NUMBER] про актовий запис про смерть №1596 від 08 грудня 2017 року. Оскільки, батько був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа у Дергачівському районі Харківської області, то я звернулась до Дергачівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області для того, щоб зареєструвати смерть батька. 03.05.2018 вона отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подала актовий запис про смерть № 1596 від 08.12.2017, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто свідоцтво про смерть [NUMBER] не дійсне. У зв'язку з цим вона не може зареєструвати смерть батька та реалізувати спадкові права. Заявник у судове засідання не з'явилася, згідно заяви свою заяву підтримує повністю, просить заяву розглядати без її участі, що суд вважає за можливе. Представник заінтересованої особи - Дергачівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у судове засідання не з'явився. У зв'язку з тим, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що заявник [PERSON] ( до шлюбу [PERSON]) згідно довідки від 14.06.2017р за №7398 взята на облік, як переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Батько заявника [PERSON], [INFO] помер [INFO] у с. Зимовники Свердловського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого відділом запису актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, за актовим записом про смерть №1596 від 08 грудня 2017 року. Заявник [PERSON] звернулась до Дергачівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області для того, щоб зареєструвати смерть батька, але 03.05.2018 вона отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 03.05.2018 за № 1106/15.12-04-04, оскільки подала актовий запис про смерть № 1596 від 08.12.2017, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто свідоцтво про смерть [NUMBER] не дійсне. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки. Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.315 ЦПК України в окремому провадженні суд, зокрема, розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, яка викладена у висновках ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «laizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих та такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а де становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, якемає встановлення факту народження або смерті особи: для реалізаціїмайнових та особистих немайновнх прав заявників, рішення суду у такійкатегорії справ мас ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт його смерті, померлого [INFO] в с. Зимовники Свердловського району Луганської області. Свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 08.12.2017 року (відділом записів актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки), що знаходиться на тимчасово окупованій території України, як виняток суд бере до уваги. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки є законні підстави. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для встановлення факту смерті - [PERSON] [INFO]. Відповідно до частин 4,5 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved