Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, на обґрунтування якої вказав, що він є батьком [PERSON], яка [INFO] року в м.Донецьк народила дівчинку, що підтверджується медичним свідоцтвом про її народження, виданим Комунальним закладом «Центральна міська лікарня № 17 міста Донецька» ДНР. В подальшому він, як дідусь дитини, звернувся до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою належної реєстрації дитини та отримання свідоцтва про її народження українського зразка, надавши відділу вказані документи про народження дитини, однак в здійсненні державної реєстрації народження дитини йому було відмовлено на тій підставі, що надані ним документи видані неповноважними органами і роз'яснено право звернення до суду для встановлення факту народження. З метою забезпечення реалізації виникнення прав та обов'язків матері і дитини заявник просить суд встановити факт народження його донькою [PERSON] [INFO] року у місті Донецьку дитини [PERSON], що надасть можливість отримати свідоцтво про народження державного зразка. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і суду пояснив, що його донька [PERSON] [PERSON] в м.Донецьку народила свою другу дитину -доньку [PERSON], яка до теперішнього часу не має свідоцтва про народження, так як мати не може виїхати з м.Донецька на контрольовану територію. Зазначаючи на це та на необхідність юридичного визначення походження дитини, заявник просить суд встановити факт народження [INFO] року [PERSON] дитини [PERSON], яка народилася в м.Донецьку. Заінтересована особа [PERSON], будучи повідомленою про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з'явилася, надіславши електронною поштою на адресу суду письмову заяву про розгляд справи про встановлення факту народження її дитини у її відсутність. Представник Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області також не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Вислухавши пояснення заявника, свідків та дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.144 Сімейного Кодексу України, п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини дитина, яка з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, повинна бути зареєстрована одразу ж після народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини згідно ч.4 ст. 13 цього закону та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу або висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за встановленою формою. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону є рішення суду про встановлення факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 257-1 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України. З заявою про встановлення факту народження дитини звернувся дідусь дитини [PERSON], [INFO], який є батьком [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про шлюб та даними про його розірвання (а.с.9,10). Згідно реєстраційних даних в паспорті громадянина України заявник [PERSON] і третя особа [PERSON] зареєстровані в м.Донецьк Донецької області. На підтвердження народження дитини заявником надано медичне свідоцтво про народження №49 за формою первинної облікованої документації №103/у, затвердженою наказом №12/у МОЗ ДНР від 09.01.2015 року, видане Комунальним закладом «Центральна міська лікарня № 17 міста Донецька» ДНР, згідно якого [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], 16.02.2017 року о 05.10 годині у пологовому відділенні народила дівчинку вагою 3350 г. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і жодних правових наслідків не створює. Саме з цих підстав заявнику було відмовлено в реєстрації дитини Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, куди він звернувся 14.03.2017 року. Отже, єдиним законним способом отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, що буде визнане державою Україна, є звернення із заявою до суду в порядку окремого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України для встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості її реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану. Підставою для одержання такого документу, відповідно до ч. 2 ст.259 ЦПК, є рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність доказів, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. В якості доказів щодо певної обставини суд може брати до уваги і показання свідків, з огляду на що суд приймає в якості доказу щодо факту народження дитини [PERSON] показання свідка [PERSON], який суду підтвердив, що в лютому 2017року вона народила свою другу дитину - доньку [PERSON]. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Донецьк Донецької області включено в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому надані суду медичне свідоцтво про народження за № 49, видане 16 лютого 2016 року , обмінна картка та індивідуальна картка вагітної, видані медичними установами м. Донецька Донецької Народної Республіки, не можуть бути визнані судом належними доказами, оскільки видані органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства. Разом з тим, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію у справі «Кіпр проти Туреччини» та Консультативний висновок Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, виходячи з ключових інтересів дитини та її батьків, відомості, викладені у них, суд може оцінити їх лише у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, які дозволяють суду вважати вимоги заявника доведеними. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно пункту 1 глави 1 розділу III Правил державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст.133 цього Кодексу передбачено, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по-батькові дитини записується за її вказівкою. Судом встановлено, що донька заявника [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) 17 липня 2010року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Їх шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом №604 (арк.спр.10). Згідно довідки Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано на підставі рішення Київського районного суду м.Донецька від 28.03.2011року, яке набрало законної сили 08.04.2011року. На даний час [PERSON] в шлюбі ні з ким не перебуває, бажає, щоб у Книзі реєстрації народжень реєстрація дитини була здійснена за прізвищем [PERSON], ім'ям - [PERSON], по-батькові - [PERSON], громадянство - України. На підставі викладеного,

Outcome: approved