Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства, посилаючись на те, що [NUMBER] у віці 91 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яку він хотів прийняти в порядку ст. 1261 ЦК України. Однак, під час звернення до Баришівської нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини за законом, йому було відмовлено в прийняті даної заяви, оскільки у свідоцтві про народження та інших документах відсутні відомості про те, що [PERSON] є батьком заявника та рекомендовано встановити факт визнання батьківства в судовому порядку. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління у Київській області, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника Баришівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління у Київській області, надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, проти заявлених вимог не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що [PERSON] проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу разом [PERSON] і від спільного проживання життя мали двох синів: [PERSON] та [PERSON] (який помер у [INFO]). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що покійний [PERSON] дійсно проживав разом із [PERSON], мають двох синів, в тому числі і [PERSON], якого покійний від дня народження визнавав себе його батьком. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. ст.128,130 Сімейного кодексу України батьківство щодо дитини може бути встановлено судом, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. (п.15 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення ) . Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК ( 2947-14 ), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС ( 2006-07 ), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС ( 2006-07 ), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. (п.3 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення ) Відповідно до ст.53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом безспірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS]. Від спільного проживання мали двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON] ( помер в [INFO] ) в свідоцтві про народження яких, відомості про батька не зазначені ( а.с.24 ) За вказаною адресою, заявник [PERSON] разом із батьками проживав до 28.12.2005 року ( а.с.6 ) [NUMBER] у віці 91 року [PERSON] помер, про що 26 грудня 2016 року в книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області зроблено відповідний запис за №36 (а.с.9 ) Оскільки [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю не реєструючи шлюб з 1954 по 1987 роки та від спільного проживання, [INFO] у них народився син [PERSON], якого батько визнавав як свою дитину, виховував та утримував, тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити встановивши, що [PERSON] є батьком [PERSON].

Outcome: approved