Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Заявник - [PERSON] , звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В обгрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.07.1978 року. Від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] . Однак, восени 1996 року шлюб між заявником та [PERSON] був розірваний через прикре сімейні непорозуміння, однак колишнє подружжя продовжувало проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без офіційної реєстрації шлюбу до самої смерті [PERSON] , а саме, до [INFO] . Заявник разом з колишнім чоловіком [PERSON] весь час вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали єдиний сімейний бюджет, піклувались один про одного та свою дитину. Заявник фактично знаходилась на утриманні свого чоловіка - [PERSON] , який отримував пільгову пенсію, як колишній шахтар. [INFO] помер син заявника, [PERSON] . [INFO] помер чоловік заявника - [PERSON] . З метою отримання спадщини заявник звернулась до нотаріуса. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину заявникові не вдалося, оскільки нотаріусу не було надано документів на підтвердження родинних відносин чи/або ріше про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Зазначена обставина на теперішній час є перешкодою в реалізації права заявника на прийняття спадщини, що стало приводом для звернення заявника до суду за захистом даного права. Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю, просили останні задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі. В свою чергу, у відзиві на позов заінтересована особа зазначила, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не надасть заявникові права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В такому випадку, на думку третьої особи, виникає спір про право, що розглядається і порядку адміністративного судочинства. З огляду на наведене, заінтересована особа залишити заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу без розгляду. Свідок [PERSON] , який є рідним братом заявниці, під присягою повністю підтвердив викладені в заяві факти. Зокрема, свідок зазначив, що [PERSON] та [PERSON] все життя проживало разом як чоловік та дружина, навіть після офіційного розірвання шлюбу, про яке багато хто з рідних та знайомих навіть не здогадувався. Свідок [PERSON] , що є близькою подругою та колишньою колегою заявниці, під присягою зазначила, що [PERSON] та [PERSON] все життя проживали разом як чоловік та дружина, навіть після офіційного розірвання шлюбу. До 2003 року подружжя мешкало за адресою: [ADDRESS] , а на початку 2003 року переїхало за адресою батьків [PERSON] - на [ADDRESS] , де проживали разом до смерті [PERSON] ( [INFO] ), заявник проживає за даною адресою дотепер. Свідок [PERSON] зазначила, що розірвання шлюбу було спричинено сімейним непорозумінням та фактично відбулось лише на папері, адже з сім`ї [PERSON] ніколи не уходив та все життя продовжував жити разом з [PERSON] , вести з нею спільне господарство та піклуватись про свою родину. Вислухавши заявника та її уповноваженого представника, заслухавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви, суд дійшов наступного висновку: Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з положеннями п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Отже, матеріалами справи встановлено, що заявник - [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з [INFO] року, від якого мали сина [PERSON] . Від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] . Фактично після реєстрації шлюбу заявник разом з чоловіком та сином проживала у [ADDRESS] . Восени 1996 року шлюб між заявником та [PERSON] був розірваний, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21.11.1996 року, актовий запис № 302. Однак, не дивлячись на офіційне розірвання шлюбу, фактично колишнє подружжя продовжувало проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без офіційної реєстрації шлюбу спочатку у [ADDRESS] . Після смерті батьків [PERSON] , що проживали по [ADDRESS] , а саме приблизно на початку 2003 року, подружжя переїхало за зазначеною вище адресою і продовжувало там проживати до смерті [PERSON] , що сталась [INFO] . Заявник за зазначеною вище адресою була офіційно зареєстрована 27.12.2003 року (підтверджується відповідним штампом у паспорті), де продовжує проживати до теперішнього часу. Заявник разом з колишнім чоловіком [PERSON] весь час вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали єдиний сімейний бюджет, піклувались один про одного та свою дитину. Більш того, заявник фактично знаходилась на утриманні свого чоловіка - [PERSON] , який отримував пільгову пенсію, як колишній шахтар, що підтверджено довідкою про доходи Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 30.01.2020 року №1777 0570 1877 1759 (а.с.15). [INFO] помер син заявника (свідоцтво про смерть видане Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 16.05.2013 року, актовий запис №290), [PERSON] . [INFO] помер чоловік заявника - [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджений свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 09.12.2019 року (а.с.9). Згідно акту №б/н від 03.02.2020 року, що складений у присутності трьох свідків (сусідів) та засвідчений провідним спеціалістом СРМП Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , починаючи з [INFO] року проживала сім`я у складі: [PERSON] , [PERSON] (чоловік, помер [INFO] ), а.с.14. В свою чергу, згідно довідки про склад сім`ї № 1224, виданої провідним спеціалістом сектору реєстрації місця проживання Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, станом на 30.01.2020 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована одна людина - [PERSON] , [INFO] . (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все майно, що належало йому за життя на праві власності, зокрема, до спадкової маси увійшла квартира [ADDRESS] , яка на підставі ордеру №244 була видана матері померлого [PERSON] - [PERSON] ще [INFO] року (а.с.12). З метою отримання спадщини заявник звернулась до нотаріуса. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину заявникові не вдалося, оскільки нотаріусу не було надано документів на підтвердження родинних відносин чи/або ріше про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу для заявника має юридичне значення, оскільки встановлення даного факту безпосередньо породжуватиме юридичні наслідки, в даному випадку право прийняття спадщини. Іншого порядку встановлення зазначеного факту, аніж шляхом звернення до суду, законом не визначено. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В свою чергу, згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, як встановлено судом, заявниця постійно проживала разом зі спадкодавцем ( [PERSON] ) однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу на час відкриття спадщини, а отже вважається такою, що прийняла спадщину. Протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, відмова від спадщини заявлена не була (докази зворотного відсутні). Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною першою ст. 1297 ЦК України, в свою чергу, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України) Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Водночас, Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З огляду на наведе, суд дійшов висновку висновку щодо обгрунтованості заяви та наявності правових підстав для її задоволення.

Outcome: approved