Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з грудня 2006 року вона проживала з [PERSON] , яка перебувала з нею у родинних відносинах та за своїм віком та станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду. [INFO] [PERSON] померла, заповіту після смерті не залишила. Вона за свої кошти її похоронила. Після її смерті відкрилась спадщина. Однак, оформити свої спадкові права вона не може, оскільки в неї відсутні документи, що підтверджували б факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В зв`язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Просить встановити її проживання однією сім`єю з [PERSON] в період з грудня 2006 по [INFO]. В судовому засіданні заявник та її представник підтримала заявлені вимоги, посилаючись на викладені у заяві обставини, просять заяву задовольнити. Заінтересована особа - представник Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить справу розглянути у відсутність представника Тульчинської міської ради, не заперечує проти задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] , яка також була допитана в судовому засідання як свідок, пояснила, що вона являється матір`ю заявника та тіткою [PERSON] З 2006 року вони забрали її до себе додому та здійснювали за нею догляд. Не заперечує проти задоволення заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється чоловіком заявника. З кінця літа - початку осені 2006 року до [INFO] з ними проживала [PERSON] , яка хворіла, інших родичів не мала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] являлась бабкою заявника та доглядала її. Він проживав до одруження по сусідству та знає, що [PERSON] проживала одиноко. В той час, коли він був сільським головою, десь з початку 2006 року до своєї смерті в 2012 році [PERSON] проживала з [PERSON] .. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] являлась двоєрідною бабкою заявнику. Вони проживали разом з 2007-2008 року, точної дати не пам`ятає, десь 5-6 років. Суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутність заінтересованої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 02.03.2012 серія [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, розташована на території Суворівської сільської ради площею 1,98 га в межах згідно з планом, яка перебуває у колективній власності СТОВ «Суворовське» с.Суворовське, Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується довідкою, виданою Тульчинською міською радою об`єднаної територіальної громади Тульчинського району Вінницької області від 17.02.2017 №99 (а.с.7). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Тульчинськї міської ради Вінницької області від 01.08.2018 №755 (а.с.8), [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті проживала разом із [PERSON] . Відповідно до копії довідки виконкому Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 05.03.2012 №204 (а.с.9), [PERSON] проводила похорон [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] та померла [INFO] . Згідно копії спадкової справи №693/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 39-43) вбачається, що 31.09.2012 з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . звернулася [PERSON] , проживаюча в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за час життя заповіту не складала. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Таким чином, судом встановлено, що заявник є спадкоємцем після смерті [PERSON] , але юридично оформити спадщину за законом у неї немає можливості, оскільки вона не може підтвердити свої спадкові права на спадщину. Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для реалізації її спадкового права як спадкоємця. Ааналізуючи вищевикладене, покази свідків, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги, що в судовому засіданні підтверджений факт проживання заявника однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме більш ніж п`ять років з грудня 2006 року по [INFO], суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ст.294 ч.7 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved