Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою та просить суд встановити за [PERSON], [INFO], право на спадкування за заповітом від 10 березня 2004 року після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, в якій він проживав. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 10 березня 2004 року, відповідно до якого заповів заявнику все своє майно мені. 23 лютого 2017 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Гічкіна Антона Володимировича із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала відмову на отримання свідоцтва, у зв'язку з тим, що [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON] хоча на момент укладання заповіту заявник вже мала прізвище «[PERSON]». Цей факт пояснюється тим, що 11 жовтня 2002 року між заявником [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб та змінено прізвище на прізвище чоловіка - «[PERSON]», про що [PERSON] не знав при укладанні заповіту. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що просить встановити заявник мають юридичне значення. Спору про право не існує. [INFO] помер [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений «10» березня 2004 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Тулаіновой І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 769, відповідно до якого заповів все своє майно заявнику [PERSON] (а.с.12). 23 лютого 2017 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Гічкіна Антона Володимировича із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала відмову на отримання свідоцтва, у зв'язку з тим, що [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON], а не [PERSON] (а.с.16). 11 жовтня 2002 року між заявником [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб та змінено прізвище заявника на прізвище чоловіка - «[PERSON]» (а.с.14). Судом встановлено, що дана невідповідність в частині зазначення прізвища заявника у заповіті виникла у зв'язку зі зміною прізвища після укладення шлюбу, що підтверджено відповідними доказами. Встановлення даного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини після померлого [PERSON], який склав на її ім'я заповіт. Виходячи із наведеного, суд вважає необхідним встановити за [PERSON], [INFO], право на спадкування за заповітом від 10 березня 2004 року після смерті [PERSON], померлого [INFO]. На підставі ст. ст. 60, 256-259 ЦПК України, -

Outcome: approved