Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Заявникзвернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 439 кв.м. від 22.10.2003 року, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтував тим, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.10.2003 року, посвідченого Маршаловою Л.В., приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №6409, заявник набув право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 439 кв.м. Житловий будинок літ. «А» - шлакобетон, житловою площею 29,7 кв.м., загальною площею 54,8 кв.м. При ньому є: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», туалет літ. «Ж», душ літ. «Е», водопровід 3, огорожа 1,2. Право власності заявника на зазначену нерухомість зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. У зазначеному правовстановлюючому документі прізвище заявника вказано як [PERSON] , а ім`я та по-батькові [PERSON] . У паспорті громадянина України його прізвище вказано, як [PERSON] . Також, як [PERSON] його прізвище записано у свідоцтві про народження, яке видане 06.11.1953 року. У свідоцтві про одруження та у картці фізичної особи - платника податків також його прізвище вказано, як [PERSON] . На час оформлення зазначеного договору заявник не звертав уваги на правильність написання свого прізвища. На теперішній час не може зареєструвати свого батька [PERSON] за місцем його фактичного проживання, тобто у своєму будинку, оскільки існує помилка у написані прізвища заявника у вказаному договорі. Ухвалою від 14.06.2019 року заяву прийнято, відкрито провадження за вказаною справою. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, покладаючись на компетентність суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №27, зробленого 06.11.1953 року Краснознам`янською сільською радою Голопристаноського району Херсонської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (перекладено з російської мови на українську). Згідно актового запису про укладення шлюбу №2609, зробленого 16.12.1976 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.10.2003 року, посвідченого Маршаловою Л.В., приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №6409, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 439 кв.м. Право власності зареєстровано 22.10.2003 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1796012. Згідно паспорту громадянина України [NUMBER] від 21.12.2018 року, виданого 6511, прізвище заявника записано, як [PERSON] . Згідно картки фізичної особи - платника податків, ІН: [NUMBER] , від 08.01.2019 року прізвище заявника записано, як [PERSON] . З технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] . Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у договорі купівлі-продажу житлового будинку від 22.10.2003 року, допущена помилка у написанні прізвища заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу є для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved