Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаним позовом, який згодом уточнив та згідно уточнених позовних вимог просить суд встановити факту постійного проживання заявника разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 23.09.2013 року по 26 лютого 2014 року, посилаючись на наступні обставини. 26.02.2014 року померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина . Заявник протягом 6місячного строку із заявою про відкриття спадщини не звертався оскільки йому була дана юридична консультація про те, що спадкоємець, який проживав на момент смерті постійно із спадкодавцем вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом встановленого строку для прийняття не відмовиться від спадщини. На момент смерті він із мамою проживали разом за адресою м. Кривий Ріг, вул.Мануйлова 5/27 та через матеріальні труднощі він не звертався до нотаріуса для оформлення свідоцтва про спадщину, тому 03.10.2015 року після звернення він отримав відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Представник заявника, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представники зацікавлених осіб до суду не не зявились, надали відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Мати заявника [PERSON], померла 26.02.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ №554964, актовий запис №287 від 27.02.2014 року, виданого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Родинні відносини між заявником та померлою підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], актовий запис №1762 від 23.06.1966 р., виданого Дзержинським відділом РАЦС РС КМУЮ 15.06.2015 року. На день смерті матері, заявник проживав із нею разом за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мануйлова, 5/27, про що свідчить акт про спільне проживання Заявнику постановою державного нотаріуса [PERSON] 03.10.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв'язку з тим, що [PERSON] не проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та в установлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення заяви за наступних підстав. На підставі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права. Судом встановлено, що у зв'язку із відмовою нотаріуса вчинити нотаріальну дію та видати свідоцтво про право на спадщину, заявник звернувся до суду, посилаючись на те, що він на момент відкриття спадщини проживав із матер*ю. Зазначена обставина встановлена судом на підставі акту про спільне проживання, підписаного сусідами, з якого вбачається що заявник проживав із померлою разом за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мануйлова, 5/27. Встановлення цих обставин необхідно заявнику для оформлення права на спадщину після померлої матері. На підставі викладеного і

Outcome: approved