Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернулася до суду з даною заявою, зазначивши що, [INFO] у смт Кача, м. Севастополь, АР Крим, Україна, помер [PERSON] , який був її батьком. Заявник отримала документи про смерть померлого неналежного зразка, які не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Задля реалізації своїх спадкових та соціальних прав, заявнику було необхідно отримати в органах РАЦС України свідоцтво про смерть, у чому їй було відмовлено Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. У зв`язку із цим просить суд встановити факт смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19.10.1999 року 2МВМ Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області, свідоцтва про народження [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що заявник є донькою [PERSON] . З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24.10.2000 року 2МВМ Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області, що [PERSON] , [INFO] , є уродженцем с. Парутіно, Очаківського району, Миколаївської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З копії лікарського свідоцтва про смерть серії 67 № 034754 від 15.05.2019 року, виданого медичним закладом на бланку №106/у, який не відповідає Наказу Міністерства охорони здоров`я України №545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», що [PERSON] помер [INFO] у м. Севастополь, смт Кача, причина смерті - гостра печінкова недостатність, злоякісне новоутворення передміхурової залози. З відмови Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 20.05.2019 р., №236/18.18-113 вбачається що заявник звернувся до Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію факту смерті, проте йому було відмовлено у державній реєстрації факту смерті, з підстав пред`явлення документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.. Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою. Таким чином, оскільки доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, заява підлягає задоволенню, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть померлого та реалізувати свої спадкові права. На підставі викладеного,

Outcome: approved