Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Заявник [PERSON] у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, який помер 18 лютого 2016 року у м. Горлівці Донецької області, Україна. В обґрунтування заяви вказала, що 18 лютого 2016 року за місцем своєї реєстрації за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Дарвіна, 3/11, помер чоловік заявника [PERSON], про що вона отримала довідку про причину смерті № 393 від 18.02.2016 р. та лікарське свідоцтво про смерть № 393 від 18.02.2016 р. Та обставина, що ці документи видані на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання нею свідоцтва про смерть чоловіка. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила вимоги заяви задовольнити та розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Артемівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення заяви [PERSON] заперечує, оскільки у документах, наданих по справі, відсутні відомості щодо місця народження померлого, що унеможливить в подальшому ідентифікацію померлої особи. Просила суд ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства України. Представник заінтересованої особи Артемівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання також не зявився, надавши суду заяву про розгляд заяви без участі представника Управління та просив ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за такими підставами. Згідно з п. 8 ч.1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 п. 18\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду\~про\~встановлення\~факту, що має юридичне значення, не\~замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що 18 лютого 2016 року помер [PERSON], [INFO]. Ця подія відбулася в м. Горлівці Донецької області, Україна на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом. На підтвердження цього факту заявник надала суду довідку про причину смерті № 393 від 18.02.2016 р., відповідно до якої смерть [PERSON] настала в результаті гострої серцево-судинної недостатності, атеросклеротичного коронарокардіосклерозу (а.с. 19), та лікарське свідоцтво про смерть № 393 від 18.02.2016 р. (а.с. 18). Та обставина, ці документи видані на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть [PERSON] з огляду на нижченаведене законодавство. Так, відповідно до\~статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції\~та законів України. Відповідно до\~ ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч. 2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч. 3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч. 4). З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити, встановивши факт смерті, що надасть можливість заявниці отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть. Таким чином, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved