Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив встановити той факт, що він станом на 24 серпня 1991 року проживав на території України, а саме: по вул. Миру, 38, в с. Велика Березянка Таращанського району Київської області де проживає по даний час. Мотивує свою заяву тим, що встановлення вказаного факту йому необхідне для отримання паспорта громадянина України, що не було ним зроблено своєчасно. У липні 2016 року заявник загубив паспорт радянського зразка (залишилися тільки копії двох сторінок) та звернувся до сектора громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Таращанського РВ для отримання паспорта громадянина України. Проте, у видачі паспорта йому було відмовлено, оскільки в СГІРФО Таращанського РВ відсутні дані про його постійне місце проживання на території України станом на 24.08.1991 року та рекомендовано звернутися до суду для встановлення вищевказаного факту. В судове засідання заявник не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належно, надав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, судові витрати просить залишити за ним. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, проте, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника управління. Не заперечує проти задоволення заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що заявник народився 21 лютого 1962 року в с. Сівінь Краснослободського району Мордовської АРСР, що підтверджується копіями частини паспорта «гражданина [PERSON] Советских Социалистических Республик», виданого 27 лютого 1979 року Відділом внутрішніх справ Таращанського райвиконкому Київської області, свідоцтва про народження, виданого 07.03.1962 року серії ІІ -ЖИ №062975 Сівіцькою сільрадою Краснослободського району Мордовської АРСР.. Відповідно до довідки Великоберезянської сільської ради виданої 07.07.2016 за № 1070 [PERSON], [INFO], згідно із записом у погосподарській книзі за № 4 за період з 1990 по 1995 р.р. був зареєстрований та проживав на території Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області (а.с. 7). Із особової книги на отримання державної допомоги багатодітній матері ( особовий рахунок 100570)вбачається, що [PERSON], проживаюча в [INFO], є матірю сина [PERSON], [INFO]. Із архівної довідки, виданої КЗ Таращанської районної ради «Трудовий архів» 01.07.2016 вбачається, що [PERSON], [INFO], працював в КСП «Прогрес» ( СП «Прогрес») різноробочим та прицепщиком з 1976 по 1980 рік, з 1993 по 1999 роки. 07.07.2016 року секретарем Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області була винесена постанова № 005 про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] з якої вбачається, що в звязку з недбалістю та необережністю громадянин [PERSON] втратив паспорт (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. На даний час заявник бажає реалізувати своє право на отримання паспорта громадянина України, що не було зроблено у свій час через його некомпетентність. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи те, що заявник з 1990 року і по даний час постійно проживав на території України, що підтверджується відповідними документами, проте з різних причин не зміг у свій час отримати паспорт громадянина України, на даний час бажає його отримати, тому, суд вважає, що вимоги заявника повинні бути задоволені.

Outcome: approved