Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Заявник звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з заявою про оголошення особи померлою, посилаючись на те, що громадянин [PERSON], [INFO], уродженець с. Старомінськ , Старомінського району Краснодарського краю Російської Федерації проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], де мав житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,14 га. З 2005 року зазначений громадянин по місцю проживання та реєстрації відсутній, жодних відомостей про його місцезнаходження немає. В житловому будинку , що належав [PERSON] з часу його зникнення ніхто не мешкає , будинок знаходиться у непридатному для проживання стані. За останнім місцем проживання у [PERSON] родичів немає. В жовтні 2012 року, заявник звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. 24.10.2012 р. Полтавським районним судом Полтавської області прийнято рішення про визнання [PERSON] безвісно відсутнім з 01 листопада 2005 року. На даний час [PERSON] по місцю реєстрації та проживання не з'явився, ніяких відомостей про його місце перебування не надійшло. Згідно з ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Виходячи із цього позивач вважає , що [PERSON] можна оголосити померлим. Оголошення особи померлою необхідно для взяття на баланс Куликівської сільської ради земельної ділянки, що належала останньому та в подальшому передачі її до комунальної власності. У судовому засідання представник заявника не з'явився надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, заяву підтримали. В судове засідання не з'явилися представник зацікавленої особи - Полтавська районна державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції у Полтавській області надавши суду заяви з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, та не заперечили проти задоволення даної заяви. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Судом встановлено всі обставини на які послалася в заяві заявник і вони підтверджуються матеріалами справи. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що заява підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], уродженець с. Старомінськ , Старомінського району Краснодарського краю Російської Федерації проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], де мав житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,14 га. З 2005 року зазначений громадянин по місцю проживання та реєстрації відсутній, жодних відомостей про його місцезнаходження немає. В житловому будинку , що належав [PERSON] з часу його зникнення ніхто не мешкає , будинок знаходиться у непридатному для проживання стані. За останнім місцем проживання у [PERSON] родичів немає. В жовтні 2012 року, заявник звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. 24.10.2012 р. Полтавським районним судом Полтавської області прийнято рішення про визнання [PERSON] безвісно відсутнім з 01 листопада 2005 року. На даний час [PERSON] по місцю реєстрації та проживання не з'явився, ніяких відомостей про його місце перебування не надійшло. Оголошення особи померлою необхідно для взяття на баланс Куликівської сільської ради земельної ділянки, що належала останньому та в подальшому передачі її до комунальної власності. У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, передбачених ЦК Україна, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Відповідно до ч.3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно із ч. 4 ст. 46 ЦК України, порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати Фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити Ті померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно із ч. 1 ст. 248 Цивільного процесуального кодексу України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Таким чином, суд вважає обгрунтованою заяву про визнання [PERSON] померлим, а отже заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved