Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Заявник звернувся до Київського районного суду м. Харкова з вимогою встановити факт смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Луганську мотивуючи тим, що він є сином померлої. [INFO] року в Луганській міській багатопрофільній лікарні № 8 померла його мати [PERSON], про що видано лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину його смерті. Зазначене місце є тимчасово окупованою територією України у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Заявник звертався з заявою про проведення державної реєстрації смерті до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, проте йому було відмовлено через невідповідність наданих медичних довідок встановленій формі, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду, оскільки іншим шляхом не має можливості встановити наявність вказаного факту. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив заяву задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в цій заяві. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п.8 ч.1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно копії паспорта громадянина України [PERSON], [INFO] вбачається, що вона зареєстрована з 03.04.1998 року за адресою: [ADDRESS] згідно відбитку штампу вона має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Згідно копії паспорта громадянина України [PERSON], [INFO] вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ящиковською селищною радою Перевальського району Луганського району 14.11.1968 року вбачається, що заявник [PERSON] народився [INFO] року шахта № 9 Перевальського району Луганської області, батьком є [PERSON], матір'ю є [PERSON]. Зі змісту копії лікарського свідоцтва про смерть № 38 від [INFO] року вбачається, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у м Луганську. В матеріалах справи наявні документи в підтвердження надання ритуальних послуг у зв'язку з похованням померлого. 19.04.2016 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Луганську, оскільки заявником для підтвердження факту пред'явлено документ, форма якого не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 статті 273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької та Луганської областей» свідоцтва про смерть видані органом, який знаходиться на не контрольованій території є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є не можливим. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010 №3307/5), документом що підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту смерті фізичної особи, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про смерть [PERSON], виданого державним органом України. На підставі наведеного,

Outcome: approved