Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що в с. Мостище Тлумацького району Івано-Франківської області проживали його батьки [PERSON] та [PERSON] Матері [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5006 га, розташована в урочищі «Могила» Контур 133 в с. Будзин Тлумацького району Івано-Франківської області. [INFO] батько [PERSON] помер. [INFO] мати [PERSON] померла. Після смерті матері відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. Вказує, що з 2005 року мати переїхала на постійне місце проживання по [ADDRESS] де він проживав разом з матірю однією сімєю, здійснював за нею догляд , оскільки остання хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Після смерті матері він надалі проживає за вказаною адресою, обробляє земельну ділянку, сплачує необхідні платежі та підтримує господарство. В нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки не підтверджено факт його спільного проживання (реєстрації) із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначає, що він постійно проживав без реєстрації разом з матірю по день її смерті по [ADDRESS]. А тому, з метою прийняття спадщини, йому необхідно встановити факт його постійного проживання разом з спадкодавцем [PERSON] по день її смерті (на час відкриття спадщини), за адресою: [ADDRESS] Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник заявника [PERSON] адвокат Явдошак О.О. в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що заявник з 21.02.2005 року постійно проживав разом з спадкодавцем [PERSON] по день її смерті без реєстрації за адресою: [ADDRESS] Представник заінтересованої особи Будзинської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав не заперечує проти заявлених вимог та просив розгляд справи провести у його відсутності. Свідки: [PERSON] та [PERSON], які є жителями м. Тлумач Тлумацького району Івано-Франківської області, в судовому засіданні засвідчили той факт, що [PERSON] з 21.02.2005 року постійно проживав разом з матірю [PERSON] по день її смерті, за адресою: [ADDRESS] 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року. Суд, заслухавши представника заявника та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 11.09.2009 року [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5006 га, розташована в урочищі «Могила» Контур 133, що в с. Будзин Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). [INFO] [PERSON] (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (мати заявника) заявник звернувся до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], однак заявник отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що не підтверджено факт його спільного проживання, як спадкоємця, із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 1166/02-31 від 17.11.2017 р. (а.с. 12). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Для звернення в нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини за законом заявнику необхідно представити документи, які б підтверджували, що він постійно проживав однією сімєю з спадкодавцем [PERSON] по день її смерті по [ADDRESS] Згідно довідки Будзинської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 734 від 03.08.2017 року на день смерті [PERSON] у спадковому будинку зареєстрованих осіб не було (а.с. 5). Проте, відповідно до довідки Будзинської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 938 від 16.11.2017 року [PERSON] була постійним жителем с. Мостище Тлумацького району Івано-Франківської області до 08.02.2005 року, а з березня 2005 року була постійним жителем [ADDRESS] де проживала до своєї смерті (а.с. 6). Так, згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області [PERSON] (мати) на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] та згідно будинкової книги за вказаною адресою були також зареєстровані: [PERSON] (невістка), [PERSON] (внук) та [PERSON] (онука) (а.с. 8, 13-15). Однак, згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 4058 від 17.11.2017 року [PERSON] (заявник) з лютого 2005 року постійно проживав разом з матірю [PERSON] по день її смерті, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Також згідно акту обстеження місця проживання, складеного комісією Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького райорну Івано-Франківської області 17.10.2017 року, встановлено, що [PERSON] (заявник) з 21.02.2005 року проживав однією сімєю разом з матірю [PERSON] до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] проводив її похорон та роковини смерті (а.с. 9). Також про факт спільного проживання [PERSON] (заявник) разом з [PERSON] з 21.02.2005 року в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] У звязку з тим, що на час відкриття спадщини у [PERSON] (заявник) відсутні документи на підтвердження його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], він не може оформити спадкове майно на своє імя. Заслухавши представника заявника та свідків, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявника юридичне значення, заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved