Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] в с. В`язове Конотопського району. Заявлені вимоги мотивує тим, що він є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] . На даний час він має намір отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] . В зв`язку з припиненням діяльності Конотопської райдержконтори звернувся з цією метою до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сусліної Т.С. При зверненні до нотаріуса було встановлено, що не підтверджується факт родинних відносин між ним та його сестрою, мається розбіжність у написанні його прізвища та прізвища сестри, відмовлено у прийнятті документів з заведенні спадкової справи. Родинні відносини між ними підтверджуються довідкою сільської ради та свідоцтвом про народження. Нотаріусом надано роз`яснення про те, що з метою реалізації своїх спадкових прав на спадкове майно йому необхідно звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Іншим шляхом вирішити це питання неможливо, тому звернувся з вищевказаною заявою до суду. В судове засідання [PERSON] не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.18). Заінтересована особа Виконавчий комітет Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області в судове не з`явилася, надали заяву, в якій просять справу розглядати без участі представника, проти заявлених вимог не заперечують, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 16). Заінтересована особа - приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сусліна Т.С. в судове не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, проти заявлених вимог не заперечує, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 17). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши зібрані по справі докази,

Outcome: approved