Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON] та визнання датою його смерті [INFO] року. Обґрунтовує заяву тим, що [INFO] року у м. Севастополі Автономної Республіки Крим помер її батько [PERSON], про що відділом запису актів громадянського стану Балаклавського району міста Севастополя Управління запису актів громадянського стану міста Севастополя, видане свідоцтво про смерть. Однак, вищезазначене свідоцтво видане органами юстиції Російської Федерації на території Автономної Республіки Крим (тимчасово окупованій території), не має юридичної сили та не створює правових наслідків на території України, тому заявник не може реалізувати своє право на оформлення спадщини. У судове засідання заявник подала заяву, згідно з якою заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала із викладених у ній мотивів та просила задовольнити, розглянувши справу в її відсутності. Від заінтересованої особи в судове засідання надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника та заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [INFO] року у м. Севастополі помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 25 січня 2017 року, видане відділом запису актів громадянського стану Балаклавського району міста Севастополя Управління запису актів громадянського стану міста Севастополя, актовий запис №76. Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], що встановлено на підставі свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15 жовтня 1972 року, актовий запис №20. 03 серпня 2017 року Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], що підтверджується письмовою відмовою у проведенні державної реєстрації смерті №585/14-01-09.6. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до п.п. «а» п. 1, 36, 70, 9 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Оскільки батько заявника проживав та помер у м. Севастополі (Автономна Республіка Крим), яка є тимчасово окупованою територією, та документи встановленої форми відповідно до чинного законодавства на ній не видаються, тому заявник позбавлена можливості подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану документи, необхідні для проведення ним державної реєстрації смерті її батька [PERSON] Разом із тим, оскільки заявником надано суду отриманий у м. Севастополі документ, який посвідчує, що [PERSON] дійсно помер, суд вважає, що є достатні підстави встановити факт його смерті в судовому порядку. Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. В силу ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки в суду не виникає сумнівів у достовірності факту смерті [PERSON], а необхідність його встановлення зумовлена вагомістю поновлення порушення спадкових прав заявника. Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту смерті її батька, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом.

Outcome: approved