Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву мотивує тим, що її на підставі рішення Домажирської сільської ради народних депутатів Яворівського району Львівської області від 19.06.1995 року №82 видано 11.03.1996 року Державний акт на право приватної власності на землю, серії ЛВ №2927 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,06 га на території земель Домажирської сільської ради для ведення садівництва. Однак в такому документі міститься помилка в її імені, саме вона вказана як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вважає, що помилка в її імені допущено помилково, а тому призводить у неточність у документах, а тому вона змушена звернутися з даною заявою до суду захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити. Заявник подала заяву, в якій просить справу заслухати у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі доказі, достатніх для постановлення рішення. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, однак подали клопотання, з яких видно, що просить справу заслухати у їх відсутності, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника та представників заінтересованих осіб, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в с.Острожець Мостиського району Львівської області та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України виданого Франківським РВ ЛМУ УМВС у Львівській області 28.05.1999 року, копією реєстраційної картки фізичної особи - платника податків/а.с.5/ та копією довідки Серія [NUMBER] /а.с.24/. Як вбачається із правовстановлюючих документа - Державного акту по право приватної власності на землю, серії ЛВ №2927 виданого 11.03.1996 року/а.с.4/, що такий видано заявнику як [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд вважає, що у правовстановлюючому документові в імені заявника було допущено помилку, а саме як вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] », а тому призводить у неточність власника даного документу. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення.

Outcome: approved