Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення громадянина померлим. В наданій заяві [PERSON] зазначила, що в 1992 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та стали з ним проживати в с. Качалівка, Краснокутського району Харківської області. З червня 1998 року [PERSON] пішов з дому і більше не повернувся. Згідно рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 03.03.2000 року [PERSON] визнаний безвісті відсутнім. Вказуючи на те, що з часу зникнення [PERSON] минуло більше трьох років, заявниця звернулася із заявою до суду і вважаючи, що немає в живих, просить оголосити [PERSON], [INFO], померлим, що необхідно для оформлення правочинів. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, прохала задовольнити їх в повному обсязі та пояснила, що з червня 1998 року [PERSON] пішов з дому і більше не повернувся, тобто вже на протязі 16 років не дає про себе ніякої інформації. Окрім цього, згідно рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 03.03.2000 року [PERSON] визнаний безвісті відсутнім. Представник заінтересованої особи - відділ реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. Заслухавши заявника та свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Особа може бути оголошена померлою у разі встановлення обставин, передбачених ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі не можливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], в червні 1998 року пішов з дому в [ADDRESS] де він постійно проживав і був зареєстрований, і з того часу відомостей про місце його перебування немає. Ці обставини підтверджуються: рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 3 березня 2000 року про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім з липня 1998 року, відповіддю Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 11.07.2016 року № 02-20/373, з якої вбачається, що згідно по господарської книги № 5 за 1996-2000 роки, особовий рахунок [NUMBER], [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] однак з 15.08.2000 року на території Качалівської сільської ради не проживає. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що вони були сусідами [PERSON], який проживав [ADDRESS] однак вже більше 10 років вони його не бачили. Оскільки, перевіреними судом доказами було встановлено, що з моменту зникнення [PERSON] і на момент розгляду справи судом минуло більше 16 років, жодних відомостей про місце його знаходження за цей час та те, що він є живим, не мається, встановити місце його знаходження не представляється можливим, то суд приходить до висновку, що при таких обставинах наявні передбачені законом підстави для задоволення заяви та оголошення [PERSON] померлим. Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі викладеного,

Outcome: approved