Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що він та [PERSON] з 2000 року жили разом як чоловік та жінка та вели спільне господарство у квартирі [ADDRESS] , яка належала останній, її матері [PERSON] та брату [PERSON] на справі спільної сумісної власності. Брат співмешканки заявника [PERSON] помер [INFO] , мати - [PERSON] померла [INFO] , після чого він, [PERSON] та [PERSON] стали жити вдвох в цій квартирі. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказану квартиру. Зазначав, що брав участь разом з власниками квартири в оплаті комунальних послуг, брав участь у лікуванні матері [PERSON] , у догляді за ній, після смерті співмешканки замовляв та оплачував організацію її поховання. У червні 2019 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримав відмову в здійсненні нотаріальної дії, через відсутністю підтвердження факту мешкання разом зі спадкодавцем, оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбу. У зв`язку з тим, що проживав зі спадкодавцем однією сім`єю з 2000 року до моменту її смерті, проте, оскільки не перебував із нею у зареєстрованому шлюбі, змушений звернутися із заявою до суду про встановлення зазначеного факту. Просив встановити факт його мешкання однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] у період з 2000 року по час відкриття спадщини. Заявник [PERSON] у судовому засіданні доводи заяви підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві та просив її задовольнити. Представник заявника, який діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, [PERSON] у судовому засіданні підтримав доводи заявника та просив задовольнити його заяву. Представник заінтересованої особи Маріупольської міської ради, що діє на підставі довіреності, Каргін Є. С. у судовому засіданні не заперечував проти задоволенні заяви. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.3ст.293 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 2 п. 5ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] .( а.с.4) Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.04.2002р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2015р. За змістом ч.1,2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права нас спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Факт постійного проживання заявника разом з померлою [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2000 року по день її смерті підтверджується актом про фактичне проживання, виданим 21.05.2019р. ОСББ «Морський 58», в якому вказано, що [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкав за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] з 2000 року, яка померла [INFO] (проживав у цивільному шлюбі, вели спільне господарство). Окрім того, суду з боку заявника надані копії квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , які останній здійснював як на протязі життя з померлою, так і до теперішнього часу. ( а.с. 32-40). Крім того, заявником долучені документи, підтверджуючі, що похованням померлої та понесенням витрат із похованням [PERSON] , займався саме [PERSON] ( а.с. 16-22). Долучені до матеріалів справи ряд фотографій, підтверджують факт проживання, сумісного побуту та відпочинку заявника [PERSON] разом із померлою [PERSON] ( а.с. 41-44). Також даний факт було підтверджено показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] та [PERSON] спільно мешкали з 2000 року по бул. Морському разом з братом та матір`ю [PERSON] , після смерті яких продовжували там мешкали вдвох, вели спільний бюджет. З огляду на наведені вище письмові докази, покази свідків, суд вважає доведеним факт того, що заявник [PERSON] мешкав разом з [PERSON] у період з 2000 року та по день її смерті, тобто до [INFO] , а тому прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved