Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], яка народилася 14 січня 1929 року в с. Іванівка Межевського району Дніпропетровської області та померла 22 жовтня 2017 року в м. Донецьк. В обґрунтування заяви покликається на те, що 22 жовтня 2017 року в м. Донецьк померла її бабуся, [PERSON], [INFO]. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть останньої з метою прийняття спадщини за заповітом. Заявник у судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про розгляд заяви у її відсутності, заяву підтримує, просить таку задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту\~смерті. Як розяснив Пленум Верховного суду України в п. 1 постанови № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 13 згаданої вище постанови, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заявник [PERSON] народилася 29 червня 1979 року в м. Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-НО №326305, виданим Ворошиловським відділом ЗАГС м. Донецьк 22 серпня 1979 року, та паспортними даними останньої (а.с. 3, 4). Її батьками згідно з свідоцтвом є [PERSON] та [PERSON]. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, наданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області 23 березня 2009 року встановлено, що до реєстрації шлюбу прізвище матері заявника було «Бондар» (а.с. 5). Згідно з довідкою про народження №104, виданою 02 квітня 2009 року відділом запису актів громадянського стану Анівського району управління запису актів громадянського стану Сахалінської області, [PERSON] народилася 18 травня 1954 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯС №28542, [PERSON] народилася 14 січня 1929 року в м. Іванівка Межевського району Дніпропетровської області (а.с. 7). Згідно з паспортом громадянина України серії ВЕ №230135, виданим Ворошиловським РВУ МВС України в м. Донецьку 16 серпня 2001 року, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] з 12 квітня 1985 року є квартира [ADDRESS] (а.с. 8-10). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 08 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та реєстрованого в реєстрі за №30, належну їй квартиру [ADDRESS] та грошові внески, що зберігаються на відповідних рахунках, вона заповіла своїй онуці [PERSON] (а.с. 15). Встановлено, що [PERSON] померла 22 жовтня 2017 року в м. Донецьк, яке на даний час являється тимчасово окупованою територією України. Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є лікарське свідоцтво про смерть №2970 від 23 жовтня 2017 року (а.с. 13). Причиною смерті [PERSON] згідно з довідкою про смерть стала атеросклеротична хвороба серця (а.с. 14). Однак, видане на території м. Донецька лікарське свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому законом порядку факту смерті [PERSON], що створює перешкоди та робить неможливим оформлення заявником своїх спадкових прав. Листом №2103/01-09 від 07 листопада 2017 року Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області повідомив заявника про відсутність актового запису про смерть [PERSON], [INFO], яка померла 22 жовтня в м. Донецьк (а.с. 12). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ч. 2 ст. 4 цього Закону). Згідно з п. 2 ч.1\~\~ст. 257-1\~\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі : документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть бабусі та реалізувати свої спадкові права. У відповідності до положень ч. 4 ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст.\~367 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved