Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, вказавши, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.07.1996 року, виданого на підставі розпорядження управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів № Д -413 від 17.05.1996 року, заявник [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеному документі невірно вказано ім`я по батькові заявниці, а саме [PERSON], хоча у паспорті заявниці та у пенсійному посвідченні, ім`я по-батькові вказано [PERSON]. На час оформлення свідоцтва про право власності заявниця не звернула уваги на неправильність написання ім`я по батькові, а звернула увагу лише зараз. Тому заявник звернулась до суду із зазначеною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, свою заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради у судове засідання не з'явивсь, про розгляд справи повідомлялися, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно дост.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу. Факт, належності правовстановлюючого документу встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та надала про це відповідні докази. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.07.1996 року, виданого на підставі розпорядження управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів № Д -413 від 17.05.1996 року, заявнику належить квартира [ADDRESS] (а.с. 5-копія свідоцтва). Однак у зазначеному документі ім`я по батькові заявника помилково зазначено як [PERSON], хоча в паспорті громадянина України ім`я по батькові заявника вказано як [PERSON], (л.с. 3, 4- копія паспорту, копія пенсійного посвідчення). Заявниця зверталась до Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради щодо виправлення помилки у тексті правовстановлюючого документу, але у виправленні помилки їй було відмовлено, та роз'яснено звернутися до суду (а.с. 6- відгук на звернення). Відповідно до пункту 6 частини 1статті 256 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частина 2ст. 256 ЦПК України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб'єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12Постанови пленуму Верховного суду України « про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведена належність заявнику [PERSON] свідоцтва про право власності на житло № Д 684 від 12.07.1996 року, яке видано на підставі розпорядження управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів № Д -413 від 17.05.1996 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] Оскільки, не відповідність в написанні ім`я по батькові заявниці в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявником права на володіння та розпорядження даним майном, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності заявниці [PERSON], свідоцтва про право власності на житло, як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved