Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

заявник [PERSON], з участю заінтересованої особи: Галицького ВРАЦС реєстраційної служби ЛМУЮ, звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, в місті Донецьк, яке знаходиться\~на території\~невизнаної так\~званої «ДНР»,\~непідконтрольній державній\~владі України 19 травня 2018 року, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть та допустити негайне виконання рішення суду у цій справі. В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. У судовому засіданні заявник підтримав подану заяв та просив таку задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши заяву, зясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого в невизнаній так званій «ДНР»19 травня 2018 року [PERSON] помер 19 травня 2018 року (а.с.11). Відповідно до лікарського посвідчення про смерть, виданого в невизнаній так званій «ДНР» №90 від 19 травня 2018 року [PERSON] помер 19 травня 2018 року від серцево-судинної недостатності НК ІІІ ступеня та атеросклеротичної хвороби серця (а.с.10). Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2 ч.1 ст.317\~ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті батька. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку, що вимоги заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved