Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій зазначила, на підставі договору дарування від 10 листопада 1998 року належать дві двокімнатні квартири [NUMBER] та [NUMBER] у будинку [ADDRESS]. Договір дарування було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в Криворізькому БТІ. 04 листопада 2013 року заявниця звернулась до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції з метою внесення даних про належність їй нерухомого майна до Реєстру речових прав на нерухоме майно з видачею витягу про державну реєстрацію. У прийомі заяви було відмовлено, на підставі того, що написання прізвища у правовстановлюючих документах на нерухоме майно, а саме зазначене у договорі дарування від 10.11.1998 року та у реєстраційному свідоцтві Криворізького БТІ від 30.11.1998 року прізвище «[PERSON]» не збігається з зазначеним у паспорті прізвищем «[PERSON]». Заявниця до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити заяву. Заінтересова особа - представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, надала заява про розгляд справи без її участі, проти вимог не заперечує та при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали доказів, копії яких надано у справі, приходить до наступних висновків. Пунктом 6 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Під час розгляду справи встановлено, що при укладенні шлюбу, заявниця своє дівоче прізвище - [PERSON], змінила, взявши прізвище чоловіка [PERSON]. Зазначена обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданим 15 грудня 1990 року Дзержинським відділом РАЦС (а. с. 5). Правильне написання прізвища чоловіка заявниці «[PERSON]» через українську «і», що підтверджується копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER] (а. с. 7). Відповідно до паспорту серія [NUMBER] (а. с. 6) та картки фізичної особи - платника податку, прізвище заявниці зазначено як «[PERSON]» через українську літеру «і». Отже, дійсно в правовстановлюючих документах маються розбіжності щодо написання прізвища заявниці: в договорі дарування ААН № 975831 від 10 листопада 1998 року та реєстраційному посвідченні Криворізького бюро технічної інвентаризації від 30 листопада 1998 року зазначено прізвище «[PERSON]» через українську літеру «и», а за паспортом та карткою фізичної особи-платника податку правильне написання прізвища через українську літеру «і», «[PERSON]» У заявника при таких обставинах немає іншої можливості встановити факт належності правовстановлюючих документів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved