Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить: встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - м.Севастополь, у матері - [PERSON] , [INFO] , громадянки України, у батька - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, на підставі свідоцтва про шлюб, актовий запис №250 від 14 липня 2001 року. Заявлені вимоги вмотивовані тим що, 14 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. [INFO] народилась [PERSON] . На час народження дитини м. Севастополь є тимчасово окупованою територією і на її території немає жодного державного органу влади України, що унеможливлює отримання документу про народження дитини українського зразка. Заявник звернувся до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), але йому було відмовлено у проведені державної реєстрації народження дитини. Встановлення факт народження необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження. Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Дніпровської районної у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що [PERSON] з 14 липня 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 11). Згідно наявних в матеріалах справи копій паспортів, заявник та його дружина є громадянами України (а.с. 3-4, 5). На підтвердження факту народження дитини, заявником долучено копії обмінної карти №03379 від 09 грудня 2019 року та пологового сертифікату, виданих ГБУЗС ГБ №5 м.Севастополь, з яких убачається, що [INFO] , о 01 годині 35 хвилин, в м. Севастополь, [PERSON] народила дитину - дівчинку. Згідно наявних в матеріалах справи документів, 10 грудня 2019 року Відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району м.Севастопаля Управління РАЦС м.Севастополя здійснено запис акту про народження №110199920000201449000 та видано свідоцтво про народження [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] народилась [INFO] в м.Севастополь, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.9). Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Наведені положення стосуються наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження, виданого Відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району м.Севастопаля Управління РАЦС м.Севастополя. [PERSON] подав документи про державну реєстрацію народження дитини до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місці Києві, проте у державній реєстрації народження було відмовлено листом від 11 серпня 2020 року за №1967/20.6-54 з посиланням на те, що пред`явлена копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.12.2019, видане Відділом ЗАГС Гагарінського району м.Севастопаля Управління ЗАГС м.Севастополя, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що заявник, який є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України (а.с. 3-4), не має можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Наявні в матеріалах справи копії обмінної карти №03379 від 09 грудня 2019 року та пологового сертифікату не можуть бути використані заявниками для реєстрації народження дитини на території України. Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження малолітньої доньки заявника, [INFO] , у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження у дружини заявника [PERSON] , дитини - доньки, [INFO] , в м. Севастополь, Україна, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України. Враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви щодо встановлення факту народження дитини. Разом з тим, у відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. З огляду на викладене, визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові, буде здійснюватися матір`ю чи батьком дитини при реєстрації дитини в органах РАЦС, а не судовим рішенням. Тому заява підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного, ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: partial