Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, яку 22.03.2016 року уточнила, та просить суд винести рішення, яким встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], [INFO], що народилася в с.Сергіївка Апостолівського району Дніпропетровської області, яка померла в м. Кривому Розі Дніпропетровської області 16 лютого 2014 року, - за адресою: [ADDRESS], на час відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку, надав письмову заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти заявлених вимог та просить проводити розгляд даної справи без участі представника /а.с.56,66/. Заявник [PERSON] в судове засіданні уточненні позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що 16 лютого 2014 року померла її мати [PERSON], яка до 2013 року, поки не почала хворіти, проживала за адресою: [INFO], де і зареєстрована. Вона спочатку їздила до неї, допомагала по господарству, купувала ліки, а коли стан здоровя матері погіршився, а саме, 10 квітня 2013 року забрала її до себе, в м.Кривий Ріг, де була можливість забезпечити їй кваліфіковане лікування та належний догляд. Проживала мати у неї без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Коли мати померла, вона організувала її поховання. Після смерті матері відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 7,770 га, яка видавалася для ведення сільського господарства, належала померлої на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого 16 листопада 2004 року Апостолівською державною районною адміністрацією, та була розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області. За життя, 23.04.2008 року мати склала заповіт на її користь, та заповіла заявниці належну їй земельну ділянку площею 7,770 га. 29 серпня 2014 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки нею пропущений строк, встановлений законом для прийняття спадщини, який становить шість місяців. Вона зверталася до Апостолівського районного суду, але у поновленні строку на прийняття спадщини, їй було відмовлено, оскільки своєчасно вона не звернулася до нотаріуса, оскільки вона юридично не обізнана, та вважала, що за прийняттям спадщини треба звертатися після закінчення 6-ти місячного строку, як відкрилася спадщина. Крім того, маючи заповіт, вона вважала, що може прийняти спадщину будь-коли. Заявниця вважає, що має право на прийняття спадщини як особа, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить її вимоги задовольнити. Представник заявника за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні уточнені вимоги заявника вд 22.03.2016 року підтримала та суду пояснила, що [PERSON] до дня смерті, тобто до дня відкриття спадщини, проживала з померлою матірю [PERSON] у м. Кривому Розі, за місцем свого постійного проживання : [INFO], доглядала матір та лікувала її. Крім заявниці спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON], є друга донька померлої - сестра заявника [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) В.І., яка до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Просила врахувати, що з метою вирішення питання про прийняття спадщини після отримання відмови від нотаріуса, заявниця у 2015 році зверталася до Апостолівського районного суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, але рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2015 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено, за відсутності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Тому для можливості прийняття спадщини заявник зверталася до Апостолівського районного суду з заявою про встановлення факту проживання з померлою до дня смерті, але справу було передано Інгулецькому районному суду м. Кривого Рогу, за підсудністю. Просить врахувати, що відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначила, що встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем до дня смерті має для [PERSON] юридичне значення, оскільки надасть їй можливість реалізувати право на прийняття спадщини за заповітом після померлої матері. Просить заявлені вимоги задовольнити. Допитана в судовому засіданні 22.03.2016 року свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою померлої [PERSON] та сестрою заявниці - [PERSON] Підтвердила, що з квітня 2013 року та до дня смерті 16 лютого 2014 року [PERSON] постійно проживала у доньки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] піклувалася про матір, купувала їй ліки, доглядала її, що вона бачила, коли приїжджала до сестри [PERSON] та матері в м.Кривий Ріг. Після смерті [PERSON] організувала похорони та поминки, вона їй також допомагала. Свідок [PERSON] також підтвердила, що заявниця [PERSON] у квітні 2013 року забрала до себе із Апостолівського району матір [PERSON], яка хворіла, та до дня смерті 16 лютого 2014 року постійно проживала разом з сімєю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Підтвердила, що [PERSON] доглядала за хворою матірю, лікувала її, організувала її поховання. Вислухавши заявника [PERSON], її представника, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] /а.с.90, 91/. [PERSON] померла 16.02.2014 року в м. Кривому Розі Дніпропетровської області /а.с.14/. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Апостолівської міської ради 16.02.2016 року за № 104, до 10 квітня 2013 року [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. З 10 квітня [PERSON] проживала разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.70/. Факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] з весни 2013 року до дня смерті 16.02.2014 року за адресою:[ADDRESS], підтверджується актом ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 25.03.2016 року /а.с.89/, а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні. Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,770 га, розташованої на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом, виданим 16.11.2004 року /а.с.72/, яку за життя, 23.04.2008 року, [PERSON] згідно заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради, заповіла [PERSON] /а.с.71/. Таким чином, судом встановлено, що з квітня 2013 року [PERSON] постійно проживала спільно зі спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті 16.02.2014 року в м.Кривому Розі за адресою: [ADDRESS]. Судом також встановлено, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є також її донька [PERSON] /а.с. 92,93/, яка на спадщину після померлої матері не претендує. Також встановлено, що 29.08.2014 року [PERSON]І звернулася до Приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], але отримала відповідь, що нею пропущений встановлений законом строк у шість місяців для прийняття спадщини /а.с. 36/. За повідомленням Приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 14.04.2016 року за № 151/01-16, до якого з заявою про прийняття спадщини зверталася [PERSON], спадкова справа на майно [PERSON], померлої 16.02.2014 року, не відкривалась /а.с. 94/. Відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру /а.с.95/. Позивач зверталася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, але рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2015 року у справі №171/2806/14-ц, у задоволені позову було відмовлено з причин ненадання позивачем доказів поважності пропуску строку /а.с.40/. Спадкоємець першої черги, донька померлої [PERSON] - [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася, та ніяких претензій, щодо прийняття спадщини заявником не має. Визнання факту проживання зі спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки надасть їй змогу реалізувати своє право на отримання спадщини. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню.

Outcome: approved