Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької областіз заявою про визнання з 01 січня 2014 рокубезвісно відсутнім її колишнього чоловіка [PERSON], [INFO], призначення її опікуном (управителем) майна, яке є власністю [PERSON] Заява мотивована тим, що з 2001 року по 2010 рік вона перебувала із [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживав окремо за адресою: м. Вінниця, вул. С. Щедріна, 86а. З 2013 року про [PERSON] немає жодних відомостей ні в заявника, ні сусідів за місцем проживання, ні в колег за останнім місцем роботи, з якої він звільнився в 2010 році. Інших близьких родичів [PERSON] не має. Останні відомості про нього були у жовтні 2013 року. Заявник зверталася до поліції зі зверненнями про розшук [PERSON], однак результатів такі звернення не дали. Тривала відсутність батька суттєво обмежує права спільної дитини заявника та [PERSON]: заявник не отримує аліменти, позбавлена права на оформлення державної допомоги, дитина позбавлена права на виїзд за межі країни, вирішити питання щодо реєстрації місця проживання дитини без участі батька заявник не може. Крім того, за роки відсутності [PERSON] від безоглядності занепав житловий будинок, власником якого є [PERSON], де заявник з дитиною досі зареєстровані (у 2014 році будинок неодноразово грабували). Викладене стало підставою для звернення [PERSON] до суду за даною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала з підстав, зазначених у заяві, пояснила, що у зниклого родів не було, він зловживав спиртними напоями. Заявник востаннє спілкувалася з [PERSON] восени 2013 року, після чого він зник, будинок, де він проживав, занепадає, його ніхто не обслуговує, у його друзів також немає інформації щодо його місцезнаходження, у заявниці виникає багато проблем у звязку з відсутністю [PERSON] як батька їх спільної дитини, просила заяву задовольнити. Представник Вінницької міської ради [PERSON] не заперечив проти задоволення заяви. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона проживає по сусідству з будинковолодінням, де проживав [PERSON], зазначила, що вона є його хрещеною матірю, що [PERSON] в 2010 році після розлучення з [PERSON] почав зловживати спиртними напоями, в період осінь-зима 2013 року він зник, з того часу про нього будь-яких відомостей немає, зниклий інших рідних та близьких не мав. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказала що вона є сусідкою [PERSON], зазначила, що востаннє бачила його восени 2013 року, протягом останніх трьох років жодних відомостей про нього вона не має. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, враховуючи позицію представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення заяви, з огляду на наступне. З матеріалів справи, а саме з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ №059646, вбачається, що заявник та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.03.2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] (а.с.5, 17). Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). 13.05.2010 року [PERSON] за власним бажанням звільнено з органів МВС (а.с.18). [PERSON] з 25.12.2001 року на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить 1/2 частка житлового будинку за адресою: м. Вінниця, вул. С. Щедріна, 86 а та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить 1/4 частка житлового будинку за адресою: м. Вінниця, вул. С. Щедріна, 86 а (а.с.19-20). Згідно довідки №136, виданої Квартальним комітетом «Корея» 25.01.2017 року [PERSON] з січня 2014 року не проживає за місцем реєстрації за адресою: м. Вінниця, вул. С. Щедріна, 86 (а.с.16). Відповідно до листа Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області №302 від 09.11.2016 року встановити місце знаходження [PERSON] з 03.04.2013 року не представилось можливим, проводяться розшукові заходи зі встановлення його місця перебування (а.с.6). Задоволення заяви про визнання фізичної особи безвісно відсутньою має для заявника [PERSON], як матері спільної з [PERSON], дитини юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації прав дитини. Відповідно до статті 43 ЦК України, суд визнає громадянина безвісно відсутнім у випадку коли громадянин відсутній за місцем його постійного проживання протягом одного року. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON], [INFO], за останнім місцем його постійного проживання у [INFO], з 01 січня 2014 року підтверджується зібраними по справі доказами, на підставі чого суд дійшов висновку, що заяву в частині визнання [PERSON] безвісно відсутнім з 01.01.2014 року слід задовольнити. Стосовно призначення заявника [PERSON] опікуном (управителем) майна, власником якого є [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідно до ст.39 ЦПК України права, свободи та інтереси особи, яка визнана безвісно відсутньою, захищає опікун, призначений для опіки над її майном. Зі змісту статті 44 ЦК України, на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку. Опікун управляє майном в інтересах особи, яка визнана безвісно відсутньою, приймає виконання цивільних обов'язків на користь особи, яка визнана безвісно відсутньою. Відповідно до ст.1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної значимості. Системний аналіз наведених правових норм, дає підстави вважати, що рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою після набрання ним законної сили є підставою для опису майна безвісно відсутньої особи нотаріусом та для прийняття ним рішення про встановлення опіки над майном цієї особи, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] в частині призначення її опікуном над майном її колишнього чоловіка [PERSON], оскільки в даному випадку встановлення опіки над майном особи, яка визнана в судовому порядку безвісно відсутньою, відноситься до компетенції органів нотаріату, перебирати функцію яких суд на себе не може. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial