Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду 17.08.2015 року із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою та надання статусу дитини,позбавленої батьківського піклування, посилаючись на те, що вона має доньку [PERSON],яка з 1982 року по 2002 рік була зареєстрована та мешкала разом з нею. В 2001 році донька зареєструвала шлюб з [PERSON]А, який після реєстрації шлюбу взяв її прізвище «Ромашов». 25.05.2011 року у них народився син- Ромашов [PERSON] від самого народження та по теперішній час проживає разом з нею. Рішенням Лозівського міськрайонного суду від 10.11.2009 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно свого сина та з нього стягнуто аліменти на користь опікуна дитини [PERSON] [PERSON] дитини знаходиться у розшуку з серпня 2002 року. Відносини з сином вона не підтримує,місце її перебування не встановлене. В зв»язку з вищевикладеним заявник змушений був звернутися до суду з даною заявою, в якій просить визнати [PERSON] безвісно відсутньою; надати [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання державної допомоги на утримання онука. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені в ній,зауважила,що останні відомості від доньки мала 7.03.2008 року у вигляді телефонного дзвінка. В судових дебатах відмовилася від позовних вимог в частині надання [PERSON],[INFO] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки на даний час це питання вже вирішено. Представник зацікавленої особи Виконавчого комітету Лозівської міської ради,як орган опіки та піклування в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Матеріалами справи встановлено, та даний факт підтвердив заявник у судовому засіданні, що [PERSON],[INFO], являється донькою заявника [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.9). Як пояснив заявник у судовому засіданні, що з 1982 року по 2002 рік донька була зареєстрована та мешкала разом з нею за адресою: Харківська область,м.Лозова, вул.Перевозного,буд.13. В 2001 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON]А, який після реєстрації шлюбу взяв її прізвище « Ромашов». 25.05.2001 року у них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.10). [PERSON] від самого народження та по теперішній час проживає разом з нею, що підтверджується довідкою, виданою Лозівським міським кварталом №43 (а.с.17).Донька вихованням сина не займається, з 2002 року відносини з сім»єю не підтримує. Виїхала в невідомому напрямку. Із копії рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.11.2009 року вбачається,що батько дитини - [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON],та з нього стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 серпня 2009 року і до його повноліття; опікуном дитини встановлено його бабусю - [PERSON]В.(а.с.12-14). Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області за № 827 від 29 грудня 2009 року [PERSON],[INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.34). 18.05.2009 року вона звернулася з заявою до Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області щодо встановлення місця знаходження її доньки [PERSON], але до цього часу місце знаходження її не встановлено (а.с.15). Допитаний судом свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо пояснили, що [PERSON] дійсно виховує онука [PERSON]. Батьків дитини вони не бачили з дня народження дитини і по теперішній час, місце їх перебування їм не відоме.. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Показання свідка обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно для отримання державної допомоги на утримання онука [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст.88 ЦПК України. Відповідно до Закону України « Про судовий збір» ставка судового збору при подачі заяви у справах окремого провадження станом на 01.01.2014 року складає 0,1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, тому заявник при подачі заяви до суду повинен був сплатити судовий збір у розмірі 121,80грн. Однак, враховуючи те,що заявник є інвалідом другої групи,що підтверджується копією пенсійного посвідчення №2011213307( а.с.11), то відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору, тому судові витрати суд компенсує за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved