Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Заявник\~\~ [PERSON] , звернувся до суду з заявою про встанолення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись, на те, що з 28.08.1986 року по 29.06.1988 року проходив службу в обмеженому контингенті військ на території Афганістану. З метою комісійного підтвердження отримання ним травм під час несення військової служби на території Афганістану, звернувся із документами до військового комісара Чернівецького обласного ТЦК та СП. Після чого відповідні документи були направлені до 16-ї Регіональної військово-лікарської комісії м.Львів. Однак, документи були повернуті у зв`язку із тим, що в них виявлені розбіжності. А саме, у паспорті, військовому квитку, посвідченні учасника бойових дій, довідці про проходження військової служби його прізвище, ім`я та по батькові записано правильно - « [PERSON] ». При цьому, в архівній довідці №6/3/1-1108 від 27.11.2018 року його прізвище та ім`я по батькові вказане як « [PERSON] ». У супровідному листі з цим же номером та датою зазначено « [PERSON] ». В архівній довідці та супровідному листі за №6/3/1-1516 від 17.10.2006 року зазначено « [PERSON] ». Заявник просив встановити факт, що архівні довідки Архіву військово-медичних документів ВВМ МО Російської Федерації №6/3/1-1516 від 17.10.2006 року, №6/3/1-1108 від 27.11.2018 року та супровідні листи цього архіву №6/3/1-1516 від 17.10.2006 року, №6/3/1-1108 від 27.11.2018 року належать йому, [PERSON] . Ухвалою суду від 01.07.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Заявник подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів у його відсутності. Свої доводи, наведені в заяві, підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Представник заінтересованої особи Військовий комісар Чернівецького обласного ТЦК та СП у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутності та не заперечує проти задоволення заяви. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, у відповідності до ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено судом, відповідно до довідки №183/к від 17.09.2018року, виданої [INFO] [PERSON] , 1966 року народження служив у Збройних Силах в період з 21.04.1986 року по 29.06.1988 року в тому числі приймав участь в бойових діях в Афганістані в період з 28.08.1986 року по 06.01.1988 року (а.с.8). Як вбачається із архівної довідки та супровідного листа до неї №6/3/1-1516 від 17.10.2006 року, виданої Архівом військово-медичних документів російською мовою, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як « [PERSON] », який народився [INFO] (а.с.3-4). Із архівної довідки №6/3/1-1108 від 27.11.2018 року, виданої філіалом Центрального архіву (військово-медичних документів м.Санкт-Петербург) російською мовою, вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як « [PERSON] », який народився [INFO] (а.с.4). Також, у супровідному листі до архівної довідки №6/3/1-1108 від 27.11.2018 року, виданої філіалом Центрального архіву (військово-медичних документів м.Санкт-Петербург) російською мовою, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як « [PERSON] », який народився [INFO] (а.с.5). При цьому, у паспорті серії [NUMBER] , військовому квитку [NUMBER] та посвідчені учасника бойових дій серії [NUMBER] прізвище, ім`я по батькові заявника зазначено як « [PERSON] », [INFO] (а.с.9,11-12). Згідно до вимог ч.1 ст.76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як роз`яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в архівній довідці №6/3/1-1516 від 17.10.2006 року, №6/3/1-1108 від 27.11.2018 року та супровідних листах до вказаних архівних довідок допущено помилку у написанні прізвища та імені заявника, а всі інші документи, які ідентифікують особу [PERSON] збігаються та свідчать про дійсне його прізвище та ім`я. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити даний факт. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на подальше оформлення документів. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про цивільне право відсутній. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню.

Outcome: approved