Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеної заявою, посилаючись на те, що 27 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 31 березня 2004 року №113/А вона отримала Державні акти на право приватної власності на землю серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] в яких в графі «прізвище, ім'я, по батькові» вона зазначена як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». В судове засідання представник заявника [PERSON] не з'явився, просив суд розглянути справу за його відсутності про що надав письмову заяву. Представник заінтересованої особи заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 та «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка була затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 - втратили чинність, отже питання, які пов'язані з належністю державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 31 березня 2004 року №113/А заявник отримала Державні акти на право приватної власності на землю: серії [NUMBER], площею 2,26 га, розташованої на території Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, серії [NUMBER], площею 2,35 га, розташованої на території Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, серії [NUMBER], площею 1,63 га, розташованої на території Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області. Однак в зазначених Державних актах, в графі «прізвище, ім'я, по батькові» заявник зазначена як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» (а.с. 7-9). З заявою про виправлення помилки в Державних актах заявник звернулася до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 6). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області 20.02.2004 року прізвище ім'я по батькові заявника «[PERSON]» (а.с. 4) З письмових заяв свідків [PERSON] та [PERSON] мешканців с. Вільне Тарутинського району Одеської області вбачається, що вищезазначені Державні акти належать заявнику (а.с. 10, 11). Факт, про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved