Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Запорізького районного суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] помер її співмешканець [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яку вона прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживаючи зі спадкодавцем з 1997 року на час відкриття спадщини за однією адресою: [ADDRESS] . На теперішній час заявниця має намір прийняти спадщину, з огляду на це просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю більше п`яти років до моменту відкриття спадщини з [PERSON] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини за адресою : [ADDRESS] . У зв`язку з викладеним, заявниця була вимушена звернутися з зазначеною заявою до суду. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи заявник [PERSON] до суду не з`явилась, представник через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи, Запорізької районної державної нотаріальної контора, до судового засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 03.01.2020 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 17. Відповідно до довідки № 0252/15-10 виданої 20.01.2020 Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрований та проживав по день смерті [INFO] [PERSON] . Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 28 від 21.01.2020, складеного комісійно, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] . Разом з нею з 1997 року мешкав її співмешканець [PERSON] по день своєї смерті [INFO] . Згідно інформації № 82/02-14 від 07.02.2020, Запорізька районна державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа №11/2020 розпочата 30.01.2020 за заявою [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Метою заявниці при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємиці, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу ( шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкодавець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили , про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини». Виходячи з зазначеного, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 315 ЦПК України судом встановлюються факти, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Outcome: approved