Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що на праві приватної власності їй належить 43/100 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При оформленні свідоцтва було допущено помилку у написанні її по батькові, а саме, зазначено «[PERSON]», замість «[PERSON]». Таку ж помилку у написанні її по батькові було допущено і у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER], номер витягу 3474681 від 29.04.2004 року та у технічному паспорті на житловий будинок приватного житлового фонду, який виданий 17 січня 2004 року Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». На даний час у неї виникла необхідність розпорядитися своєю власністю на власний розсуд, однак вона не має такої можливості через те, що у зазначених вище документах допущене невірне написання її по батькові, яке не збігається із по батькові, вказаним у її паспорті громадянина України. Те, що вищевказані документи належать їй, підтверджується паспортом громадянина України, в якому її по батькові зазначено як «[PERSON]», тоді як на одинадцятій сторінці паспорта зазначена адреса місця її реєстрації «[ADDRESS]». Просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорта на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] Заявник та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримали у повному обсязі, просили заяву задовольнити. Заінтересовані особи: виконавчий комітет Лубенської міської ради Полтавської області та КП «Лубенське МБТІ»до суду своїх представників не направили. Просили суд розглянути дану справу без їх участі. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом п.6 ч.1ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У судовому засіданні було встановлено, що заявнику [PERSON] на праві приватної власності належить 43/100 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про право власності на нерухоме майно, виданим 29 квітня 2004 року виконавчим комітетом Лубенської міської ради (а.с.9). При оформленні свідоцтва про право власності було допущено помилку у написанні по батькові заявника [PERSON], а саме, зазначено «[PERSON]», замість «[PERSON]». Аналогічну помилку у написанні по батькові заявника [PERSON] було допущено і у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER], номер витягу 3474681 від 29.04.2004 року, реєстраційний номер 5677744, тип об'єкта: будинок, адреса об'єкта: [ADDRESS], номер запису 4202 в книзі 26 на ім'я власника [PERSON], підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності [NUMBER] / 29.04.2004 / Виконавчий комітет Лубенської міської ради, форма власності - приватна, частка - 43/100, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 29.04.2004 року (а.с.10) та у технічному паспорті на житловий будинок приватного житлового фонду, який виданий 17 січня 2004 року Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації»(а.с.6-8). На даний час заявник [PERSON] має намір розпорядитися своєю власністю на власний розсуд, однак вона не має такої можливості через те, що у зазначених вище документах допущене невірне написання її по батькові, яке не збігається із по батькові, вказаним у її паспорті громадянина України. Те, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічний паспорт на житловий будинок належать [PERSON], підтверджується паспортом громадянина України, в якому її по батькові зазначено як «[PERSON]», тоді як на одинадцятій сторінці паспорта зазначена адреса місця її реєстрації «[ADDRESS]»(а.с.5). Помилка, допущена при написанні по батькові заявника при заповненні вказаних документів створює [PERSON] перешкоди в розпорядженні належним їй майном. Суд вважає, що доводи заявника, щодо належності їй свідоцтва на право власності на нерухоме майно, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорта на житловий будинок є обґрунтованими.

Outcome: approved