Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в якій зазначив, що 29 квітня 2018 року у м. Алчевську померла його матір [PERSON], [INFO], про що було видане Лікарське свідоцтво про смерть № 29 від 02.05.2018 року. Із зазначеним свідоцтвом він звернувся до відділу записів актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції, де 05.05.2018 року отримав свідоцтво про смерть. При його зверненні до органу реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній території, йому було розяснено, що Лікарське свідоцтво про смерть не має юридичної сили та не створює правових наслідків. Так як видане установою, що не має повноважень для видачі легітимних документів також у відділі РАЦС звернули увагу на те, що у його паспорті прізвище зазначене через букву «і» - [PERSON], а у ксерокопії паспорту померлої матері прізвище зазначене через букву «и» - Гринь, що унеможливлює встановлення родинних звязків між ним та його матірю. Розбіжності у написанні прізвищ виникли під час складання документів різними мовами спочатку у свідоцтві про народження було зазначено його прізвище російською мовою як «Гринь», згодом, при отриманні ним документів українською мовою був зроблений переклад прізвища і у паспорті зазначено «Грінь», а у його матері переклад прізвища здійснено як «Гринь», хоча російською мовою у документах її прізвище зазначалось так же як і його «Гринь». Тобто, в документах, складених російською мовою у них було зазначене прізвище однаково «Гринь» та «Гринь», а при перекладі вийшли розбіжності у написанні букви «и» та «і». Внаслідок невірного перекладу з іншої мови їхні прізвища написані по різному. Таким чином, встановлення факту родинних відносин та факту смерті має для нього юридичне значення, так як він не може зареєструвати факт смерті матері та реалізувати своє право на спадщину за законом. Просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], яка народилася в с. Фотевіж Червоного району Сумської області є матірю [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], яка народилася в с. Фотевіж Червоного району Сумської області та померла в певний час за адресою: [ADDRESS] внаслідок хронічної недостатності кровообігу дифузного кардіосклерозу 29 квітня 2018 року. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, згідно поданого до суду клопотання просить справу розглядати без його участі (а.с.19). В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, справу просить вирішити на розсуд суду (а.с.18). Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає за необхідне задовольнити заяву, оскільки суд встановив наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заявниці про родинні стосунки із спадкодавцем та про встановлення факту смерті його матері. 29 квітня 2018 року померла [PERSON], [INFO] внаслідок хронічної серцевої недостатності кровообігу дифузного кардіосклерозу, у віці 77 років, що підтверджується доданими до заяви лікарським свідоцтвом про смерть № 29 від 02.05.2018 разом з довідкою про причину смерті, копією свідоцтва про смерть, виданим на тимчасово окупованій території (а.с.7-9). Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] мав би підтверджується копією свідоцтва про народження заявника, де їхні прізвища зазначені російською мовою «Гринь» (а.с.10). Однак, відповідно до копій паспортів заявника та його матері українською мовою їхні прізвища зазначені: заявника «Грінь», померлої «Гринь», російською мовою прізвища обох зазначені «Гринь» (а.с.4-6). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Отже, у суду не виникає сумнівів у тому, що померла [PERSON] є матірю заявника [PERSON]. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу\~України та Цивільного кодексу України, Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05 листопада 2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, копія лікарського свідоцтва про смерть, довідка про причину смерті № 29 від 02 травня 2018 року, свідоцтво про смерть, які були видані в м. Алчевську не створюють правових наслідків, але в той же час вони містить фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для оформлення реєстрації смерті у встановленому законом порядку. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] померла 29 квітня 2018 року в м. Алчевську підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved