Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження нею, [PERSON], [INFO], громадянкою України, дитини жіночої статі [PERSON] 05 березня 2017 року у м. Єнакієве Донецької області, Україна. В обґрунтування заяви зазначила, що 07.08.2010 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. 05.03.2017 р. у них народилася дочка [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 233 від 21.07.2017 р., виданим КУ «Міська лікарня № 2 м. Єнакієве». З метою зареєструвати факт народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини [PERSON] звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, проте їй було відмовлено, оскільки документи, надані нею, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку із цим, просить суд встановити факт народження нею 05 березня 2017 року дитини жіночої статі у м. Єнакієве Донецької області, Україна, із зазначенням відомостей про батьків дитини: мати [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO]. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини та отримання свідоцтва про народження. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася. Надала суду заяву, в якій на вимогах заяви наполягає, просить її задовольнити та розглянути справу без її участі. Заінтересована особа до судового засідання не направила свого представника, відповідно до листа №15.14-93/2955 від 26.07.2017 р. просила справу розглянути у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Просить ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання також не зявився, надавши суду заяву, в якій просить встановити факт народження його дочки та розглянути справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та врахувавши думку заінтересованої особи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 234 ЦПК України,\~суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначений факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Як зазначено в ст. 257-1 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 225490, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07.08.2017 р., про що відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області 07.08.2010 р. в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 285 (а.с. 8). Листом № 15.14.93/2955 від 26.07.2017 р. Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив\~\~[PERSON] у проведенні державної\~\~реєстрації\~\~народження\~дитини\~жіночої статі на підставі\~\~того, що надані\~\~заявником документи, які не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024. На підтвердження факту народження дитини [PERSON] суд приймає такі докази, надані заявником. Згідно копії медичного свідоцтва про народження № 233 від 21.07.2017 р., [PERSON] у міській лікарні № 2 м. Єнакієве 05 березня 2017 року о 11-20 годині народила дитину жіночої статі вагою 3100 г. Медичне свідоцтво підписане лікарем [PERSON] (а.с. 9). Крім цього, суд бере до уваги додану до заяви копію обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні № 70 від 09.03.2017 р., відповідно до якої [PERSON] у міській лікарні № 2 м. Єнакієве народила дитину з терміном вагітності 39 тижнів; відомості щодо первинного патронажу до новонародженої дитини від 10.03.2017 р.; фотознімок, на якому зображена новонароджена дитина (а.с. 12). Відповідно до положень\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Згідно з пп.1 п.1, п.3\~Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області м. Єнакієве, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Єнакієве Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Враховуючи зазначене, суд приймає до уваги те, що в резолютивній частині ухваленого в порядку статті 257-1 ЦПК України рішення суду обовязково мають бути вказані дані про дату і місце народження дитини, її стать, а також відомості про батьків. Разом з тим, зазначення у судовому рішенні прізвища, імені та по батькові дитини не є обовязковим та може бути зазначене батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Такий висновок узгоджується з частиною другою статті 259 ЦПК України, згідно з якою рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до частин 3, 4\~ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Ураховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні встановлений факт народження 05 березня 2017 року дитини жіночої статі в місті Єнакієве Донецької області, Україна, у [PERSON], що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. З огляду на викладене,

Outcome: partial