Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Вказує, що 16.12.2005 року вона зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Весною 2013 року [PERSON] зібрав свої речі та покинув їх спільне місце проживання. Зареєстрований він був за місцем проживання своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS], і вона вважала, що [PERSON] повернувся проживати в помешкання своєї матері. Їх шлюб припинився остаточно, подружні стосунки вони не підтримують. Зі слів його матері, стало відомо, що з травня 2013 року [PERSON] припинив своє місце проживання за місцем реєстрації і ніяких стосунків зі своєю матір'ю не підтримував, його місцезнаходження невідомо. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2014 року [PERSON] визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Потреба в розірванні шлюбу змусила її звернутися із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Задоволення цієї заяви має для неї юридичне значення, що дозволить їй реалізувати своє право на припинення фактично неіснуючого шлюбу в органах РАЦСУ за відсутності чоловіка. Посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, вважаючи початком відсутності 27 грудня 2014 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі та покладаючись на обставини, викладені у заяві, просила визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти вимог заявника не надав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матір'ю заявниці, останній раз бачила [PERSON] в 2013 році, коли він пішов на роботу і більше не повернувся. Речей в квартирі його немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що влітку 2013 року [PERSON] пішов з дому на роботу і більше не повернувся. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом, 16 грудня 2005 року заявник [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актів запис № 743 (а.с.7). [PERSON], [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 19.01.2002 року (а.с. 8). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2014 року [PERSON], [INFO], визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. З рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2014 року слідує, що [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS] з травня 2013 року (а.с. 9). Відповідно до вимог ст.ст. 246-249 ЦПК України виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Статтею 247 ЦПК України визначено обов'язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім необхідне заявнику для припинення шлюбу в органах РАЦСУ за відсутності чоловіка. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Беручи до уваги вищенаведене, досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеним той факт, що з 2013 року відсутні відомості про місце перебування [PERSON], оскільки ці обставини підтверджуються показами свідків, поясненнями заявника та іншими доказами наданими заявником, що дає підстави суду визнати його безвісно відсутнім з 01.01.2014 року.

Outcome: approved