Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Заявник [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2006 року, від якого у них народилася донька [PERSON] [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить визнати її чоловіка безвісно відсутнім, посилаючись на те, що з серпня 2012 року його місце знаходження не відоме, оголошення в розшук результатів не дало. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявниці для оформлення на доньку пенсії у звязку із втратою годувальника. В судовому засіданні заявник просила суд задовольнити подану заяву та визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], 21 грудня 2006 року уклала шлюб з [PERSON], зареєстрований у Першому відділу реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-ЖД № 042514 від 21 грудня 2006 року. Після реєстрації шлюбу вони проживали у [INFO], що підтверджується довідкою № 5106 від 19.08.2013 року про склад сім'ї. 08 грудня 2011 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-ЖД № 296434, дата видачі 15 грудня 2011 року. Згідно ч. 1 ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання у [INFO] протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Допитаний судом свідок [PERSON] показав, що починаючи з серпня 2012 року, тобто більше одного року, за місцем постійного проживання [PERSON] він не бачив, де він знаходиться йому не відомо. Зі слів дружини [PERSON], її чоловік пропав в серпні 2012 року. Відповідно до довідки від 14.08.2013 року 31/21 вих № 8370, виданої Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, оголошений розшук [PERSON] позитивних результатів не дав. Згідно повідомлення Одеського міського центру зайнятості від 27.11.2013 року № 4925/19/03 [PERSON], [INFO], не перебуває на обліку в Одеського міського центру зайнятості як безробітний. Також, 27.02.2014 року до суду надійшов інформаційний лист від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про те, що [PERSON] державного кордону у період з серпня 2012 року по теперішній час не перетинав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у серпні 2012 року, то початок його безвісної відсутності слід вважати 01.09.2012 року. Задоволення заяви [PERSON] має для неї та її дитини юридичне значення, а саме: отримання згідно ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії внаслідок втрати годувальника (визнання його безвісно відсутнім). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі ст. ст. 3-4, 10-11, 15, 59-60, 109, 208-209, 212-215, 248-259, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved