Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю IV-ОД № 008926, виданого Прилиманською сільською радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області 06 січня 1998 року на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 496, на земельну ділянку загальною площею 0,0607 га та 0,0546 га в межах згідно з планом, яка розташована на [ADDRESS], яку передано для ведення садівництва з моменту його видачі. У судовому засіданні заявник та його представник позов просили задовольнити. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю IV - ОД № 008926, виданого ГІрилиманською сільською радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області 06 січня 1998 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 496, [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,0607 га та 0,0546 га в межах згідно з планом, яка розташована на [ADDRESS], яку передано для ведення садівництва (далі «земельна ділянка»). У державному акті на право приватної власності на землю IV - ОД № 008026 від 06 січня 1998 року вказано, що земельна ділянка належить [PERSON].? Зазначене у державному акті на право приватної власності на землю прізвище не збігається з прізвищем у паспорті громадянина України, а саме: помилково вказано прізвище «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Внаслідок допущеної помилки, заявник позбавлений можливості присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, що перебуває у його власності, та внести відомості щодо неї до державного земельного кадастру. За змістом ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я, по батькові якої не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові зазначеними в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved