Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою, в якій просить визнати підопічного інтернату [PERSON], [INFO], недієздатним. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 17 червня 2002 року перебуває на стаціонарному лікуванні та постійно проживає в Тур'я-Реметівському психоневрологічному інтернаті. Згідно медико-соціальної характеристики №88 від 05 лютого 2016 року підопічний перебуває на обліку психіатра з дитинства. Його поведінка в основному рівна, мовний контакт формальний, мова недорозвинута, мислення конкретно-образне, примітивне. Писати, читати та виконувати математичні дії не може; до узагальнень та абстрагування не здатний, дезорієнтований у місці, часі та особі. Імпульсивний, легко афектує, емоційно лабільний; неохайний, критика відсутня. Оскільки [PERSON] потребує постійного догляду та сторонньої допомоги, самостійно вирішувати питання, які виникають у повсякденному житті, не може, так як належним чином не усвідомлює значення своїх дій та не здатний ними керувати, тому просить задовольнити заяву. У судове засідання представник заявника не зявився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, однак подав заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, вимоги заявника підтримує повністю. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що 17 червня 2002 року [PERSON], що поступив з Виноградівського будинку-інтернату, зарахований на повне державне утримання і в число підопічних Туря-Реметівського психоневрологічного інтернату Головного управління праці та соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (а. с. 4). Також встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства безтерміново (група інвалідності перша «Б»), потребує часткового стороннього догляду та лікування у психіатра, що стверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 535663 від 07 жовтня 2011 року, а також медико-соціальною характеристикою на підопічного інтернату № 88 від 05 лютого 2016 року (а. с. 5, 6). Крім цього, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 133 з датою проведення первинної судово-психіатричної амбулаторної експертизи 30 червня 2016 року [PERSON], [INFO], виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості, що позбавляє його здатності правильно розуміти значення своїх дій та керувати ними (а. с. 27-29). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 40 цього Кодексу фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Отже, беручи до уваги те, що [PERSON] по своєму психічному стану неправильно розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, тому суд вважає, що його слід визнати недієздатним. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved