Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Заявник [PERSON] просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити юридичний факт належності, на дату смерті [PERSON] - [INFO], на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу №96/1525, укладеного 19 листопада 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі «Gip» та встановити, що кожному із співвласників квартири [ADDRESS] - [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), станом на 19 листопада 1996 року та [INFO] належало по 1/3 зазначеної квартири,окрімтого, встановити факт прийняття [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті матері [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), і яка складається, у тому числі, з 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Встановити, що станом на [INFO] [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) належало 2/3 квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]: 1/3 відповідно до договору купівлі-продажу№96/1525, укладеного 19 листопада 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі «Gip»; 1/3 відповідно до факту прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті матері [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER])., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. Заявник у надала до суду заяву про слухання справи без її участі, зазначила що заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересовані особи: [PERSON], П'ята одеська державна нотаріальна контора про дату, час та місце судового засідання сповіщались у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявились. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням заяви з таких причин. У судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 1996 року Одеською універсальною товарною біржею «GIP» зареєстровано договір купівлі-продажу №95/1525, відповідно до умов якого [PERSON] продав, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] купили квартиру за адресою: [ADDRESS]. Як вбчається з техничного паспорту, квартира загальною площею 33,8 кв.м., складається з 2-х кімнат жилою площею 27,3 кв.м, а також кухні. Зазначена квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому, та зареєстрованого в МБТІ м. Одеси під №144 пр. стр. 117 р.308 08 жовтня 1996 року. Фактично сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу - продавець передав покупцям квартиру, а покупці у свою чергу сплатили її вартість, визначену договором. 12 березня 1999 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, обидва з подружжя взяли прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до п.11 договору, договір складено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається на біржі, а інший знаходиться у покупця. Продавець отримує засвідчену копію. Проте, оригінал зазначеного договору втрачено. Одеська універсальна товарна біржа «GIP», ідентифікаційний номер 20980035, з 2006 року знаходиться у стані ліквідації, голова комісії з припинення/ліквідатор - Державна податкова інспекція у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області. Як вбачається з листа з офіційного листа Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №2960/в/15-53-08-02 від 01 березня 2017 року вбачається, що зазначеній державній установі невідомо місцезнаходження архіву біржі і у податковій він відсутній. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим першим відділом реєстрації актів громадського стану Приморського управління юстиції м.Одеси, у звязку із чим відкрилась спадщина. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], [PERSON] (донька померлої) звернулася із заявою про прийняття спадщини до одеської державної нотаріальної контори. На підставі постанови Пятої одеської державної нотаріальної контори встановлено, що в матеріалах спадкової справи № 33/2017 рік, заведеної за заявою [PERSON], знаходяться копії правовстановлюючих документів, але у спадкоємиці відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], померлої [INFO], а саме Договір купівлі-продажу нерухомого майна №96/1525, що був зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP 19.11.1996 р. На запит до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про надання відомостей стосовно належності нерухомого майна, надійшла довідка № 480825.36 від 19.01.2017 року про те, що станом на 31.12.2012 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за громадянами: [PERSON], [PERSON]- и другим лицом. Дата реєстрації 09.12.1996 р, кн.№144пр., стор.117, р. №308.Виходячи з вищезазначеного та згідно ст.1297 Цивільного кодексу України та п.4.15 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке-підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна,таким чином вирішено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом до майна [PERSON], що померла-[INFO], на частку квартири під [ADDRESS], відмовити. Таким чином, відсутність у [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на належну їй та її родині квартиру стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Згідно з вимогами ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-1V від 01 липня 2004 року, до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна є рішення суду. Крім того, при укладанні договору купівлі-продажу, договором не була встановлено розмір частки кожного із співвласників. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, чинного на час виникнення права спільної сумісної власності на квартиру, сумісною власністю є спільна власність без визначення часток. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №22 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 357 Цивільного кодексу України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Пленум Верховного Суду України від З0 травня 2008 року (п. 12 постанови №7) також вказав, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 Цивільного кодексу України). Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає за необхідне встановити факт належності, на дату смерті [PERSON] - [INFO], на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу№96/1525, укладеного 19 листопада 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі «Gip». Встановити, що кожному із співвласників квартири [ADDRESS] - [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), станом на 19 листопада 1996 року та [INFO] належало по 1/3 зазначеної квартири. Встановити факт прийняття [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті матері [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), і яка складається, у тому числі, з 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Встановити, що станом на [INFO] [PERSON] Г еоргіївні (ідентифікаційний номер [NUMBER]) належало 2/3 квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]: 1/3 відповідно до договору купівлі-продажу№96/1525, укладеного 19 листопада 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі «Gip», 1/3 відповідно до факту прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті матері [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]). Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє заявника можливості в повній мірі реалізувати своє право на оформлення спадщини за законом на належне йому майно, заявник вправі вимагати від суду захисту своїх суб'єктивних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved