Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа: Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті, в якій вказує, що вона разом із своїм батьком [PERSON], [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS]. У зв,язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, вона з батьком вимушені були евакуюватися до Київської області. В листопаді 2014 року вони були взяті на облік, як особи, що переміщуються з району проведення антитерористичної операції, про що 18.11.2014 року Баришівським районним управлінням соціального захисту населення їм були видані відповідні довідки за №№ 238,239і поселились в [ADDRESS]. У 2016 році батько повернувся до місця свого постійного проживання в [ADDRESS]. [INFO] року, перебуваючи за місцем свого постійного проживання [PERSON] помер, про що свідчить лікарська довідка про смерть №1898 від 26 вересня 2016 року та свідоцтво про смерть видане Горлівським міським відділом записів актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 28.09.2016 року. Заявник з наявними документами звернулась до Баришівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області для того, щоб зареєструвати смерть батька, однак отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подані документи видано на тимчасово окупованій території України. У зв'язку з цим [PERSON] не може зареєструвати смерть свого рідного батька та реалізувати спадкові права. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO] в місті Горлівка, Донецької області та зобов'язати Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видати їй свідоцтво про смерть її батька [PERSON], який помер [INFO] року. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], викладені в заяві вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити заяву. Заінтересована особа Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області свого представника до суду на розгляд справи не направили. Надали листа про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувальним засобом при розгляді справи не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає подану заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в місті Горлівка, Донецької області, де місто Горлівка на даний час окуповане терористами так званої ДНР. Заявник [PERSON] разом з нині померлим батьком 18.11.2014 року Баришівським районним управлінням соціального захисту населення були взяті на облік і поселились в [ADDRESS]. [PERSON] повернувся в 2016 році до м. Горлівка і там помер. Суд не вважає доказами у справі та надані суду заявником: лікарська довідка про смерть №1898 від 26 вересня 2016 року та свідоцтво про смерть видане Горлівським міським відділом записів актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 28.09.2016 року відносно [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року в місті Горлівка, Донецької області. Дані документи не є документами держави Україна і скріплені печаткою так званої ДНР, що не належать державі Україна. Суд лише фіксує факт смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження, переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Горлівка, Донецької області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Статтею 17 ч. І Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника і така заява розглядається судами невідкладно, згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду є підставою для державної реєстрації смерті. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України судове рішення підлягає негайному виконанню. За даних обставин заява [PERSON] підлягає до задоволення та стверджується: -ксерокопією паспорта [PERSON], серія [NUMBER], виданого 04.07.1996 року; - довідками №238 та №239 від 18.11.2014 року Баришівського Управління соціального захисту населення Київської області про взяття на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції; - відмовою Баришівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] року в місті Горлівка, Донецької області; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved