Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що вона є дружиною [PERSON], який помер 28 березня 2018 року в м. Донецьку , про що їй була видана довідка про причину смерті. Вона звернулася до Центрального районного у м. Маріуполі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області для державної реєстрації смерті, але їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті було предявлено документ, який не\~відповідає \~формі,\~визначеній \~наказом Міністерства\~ охорони\~здоровя України\~ \~від 08\~серпня 2006\~року \~№ 545\~« \~Про \~ впорядкування\~ведення медичної\~ документації,\~яка засвідчує\~ випадки\~народження \~і смерті»,\~зареєстрованим \~ у\~ Міністерстві\~юстиції \~України 25\~жовтня 2005\~року \~за №\~1150/13024. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для державної реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, визнавши датою його смерті 28 березня 2018 року та місце смерті - м. Донецьк. Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 155754, виданого повторно 31 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, [PERSON] є дружиною [PERSON]. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно відмови\~у проведенні\~державної реєстрації\~смерті №\~702/15.2-108\~від 25\~вересня 2018\~року,\~ Центральним\~ районним\~ у\~ м.\~Маріуполі \~відділом \~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану \~Головного територіального\~управління юстиції\~у \~Донецькій \~області заявнику відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, який не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 « Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2005 року за № 1150/13024. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до роз'яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії довідки про причину смерті № 1177 від 28 березня 2018 року, [PERSON] помер 28 березня 2018 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст.\~293\~ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 299 ЦПК України. Відповідно до п. 18 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Суд, приходить до переконання, що встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення. За наведених обставин, з урахуванням наданих доказів, вимоги заявника є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved