Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 504 він є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого в м. Арцизі Одеської області, Пітомник, вул. Мирнопільська, 15/2. Однак, у зазначеному правовстановлюючому документі по батькові заявник значиться як «Григорійович», а у паспорті «Григорович». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для розпорядження належним йому майном, і наявність помилки у свідоцтві, перешкоджає йому використовувати свою власність на свій розсуд. Таким чином, заявник просить суд встановити факт належності йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 504. Сторони в судове засідання не зявилися. Від заявника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, згідно якій він заяву підтримує та просить суд заяву задовольнити у повному обсязі. Від представника заінтересованої особи завідувача Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився 20.01.1945 року і по батькові значиться як «Григорович», що підтверджується копією свідоцтва про його народження та копією паспорту (а.с. 4, 6). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] прийняв спадщину, що залишилась після смерті його матері [PERSON], померлої 25.06.1998 року у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в м. Арцизі Одеської області, Пітомник. По батькові заявника значиться як «Григорійович» (а.с. 12). Як видно з копії довідки, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області від 02.09.2015 року № 1454, Пітомник на даний час є вул. Мирнопільською (а.с. 13). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім'я [PERSON] належить [PERSON], що підтверджується документами, які були дослідженні у судовому засіданні, а саме: копією свідоцтва про народження, копією паспорту [PERSON] В Постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п. 12 указано, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зазначений недолік не дає заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами та порушує його інтереси, що в решті решт змусило його звернутися з відповідною заявою до суду з метою встановлення факту належності правовстановлюючого документа саме йому. Зважаючи на вищевказані докази досліджені в судовому засіданні, суд вважає за можливе встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.12.1999 року, посвідчене державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 504 на імя «Бабича Івана Григорійовича» належить [PERSON], і помилка, допущена при написанні по батькові власника частини житлового будинку повязана з опискою.

Outcome: approved