Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересованою особою до участі справі залучено: Київська міська рада, [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування заяви, зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , про що видане Свідоцтво про смерть від 07 квітня 2021 року, та зроблений відповідний актовий запис № 111. Після смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями якої окрім заявниці є її брат [PERSON] та її сестра [PERSON] . З метою прийняття спадщини, що залишилась після померлої, заявник - [PERSON] , як рідна донька та спадкоємець за законом, звернулася із заявою до нотаріальної контори з метою належного оформлення спадкових прав та за результатами подання заяви, нотаріусом було відмовлено заявнику у вчинені відповідної нотаріальної дії, обґрунтовуючи свою відмову неможливістю видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в Свідоцтві [PERSON] про укладення шлюбу (серія: [NUMBER] , який виданий Московським Райсоветом народних депутатов ОЗАГС 24 листопада 1984 року), а також і в Свідоцтві про народження (серія: [NUMBER] , виданий Виконавчим комітетом Єрківської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області 24 лютого 1956 року) зазначено прізвище « [PERSON] », тоді коли в свідоцтві про смерть матері заявниці, яке видане 07 квітня 2021 року, серія: [NUMBER] ) Козелецькою селищною радою Козелецького району, Чернігівської області актів цивільного стану (актовий запис № 111), прізвище матері вказано як « [PERSON] ». Зазначає, що під час ознайомлення із документами, що були надані заявником для прийняття спадщини, нотаріусом було встановлено розбіжності, які у різному написанні прізвища померлої, та в результаті чого, вказані розбіжності унеможливлюють віднесення заявника до спадкування за законом, а саме: при видачі Свідоцтва про смерть матері заявниці - [PERSON] , не було допущено помилки, тоді коли при отриманні заявницею паспорта громадянина України, Свідоцтва про укладення шлюбу та Свідоцтва про народження, українською мовою прізвище було вказано невірно та вказано « [PERSON] ». Таким чином, на думку заявниці, єдиним правовим способом поновлення порушеного права, є звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та її померлою матір`ю - [PERSON] . Разом з тим, заявниця вважає за необхідне також зазначити, що Свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] (батьком) та [PERSON] (матір`ю) було втрачене, а тому одним із підтверджуючих фактів родинних відносин - є запис в паспорті [PERSON] (матері) в розділі сімейний стан, про те, що вона в 1952 році вступила в шлюб з [PERSON] , (батьком). Крім того, вважає за необхідне надати суду додаткові докази які підтверджують факт родинних відносин з матір`ю - [PERSON] - це: - свідоцтво про народження [PERSON] (батька заявниці) [NUMBER] від 08.01.1981 року; - судове рішення ухвалене Козелецьким районним судом Чернігівської області від 20.03.2014 року в справі № 734/312/14 (в процесі розгляду вказаної справи [PERSON] (матір) виступала свідком та свідчила, що [PERSON] є їх спільною дочкою з [PERSON] (батьком); - свідоцтво про народження [PERSON] , в якому зазначені правильні прізвища батьків заявниці « [PERSON] ». Необхідність встановлення факту родинних відносин, заявнику необхідно для оформлення спадщини. Посилаючись на викладені обставини справи, заявник просить суд: - встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] є дочкою померлої [PERSON] яка померла в селі Єрків, Козелецького району, Чернігівської області, [INFO] (свідоцтво про смерть від 07 квітня 2021 року, серія: [NUMBER] ). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року відкрито провадження в справі за заявою за заявою [PERSON] , зацікавлена особа: Київської міської ради, [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Заявник та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи було повідомлено належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надано, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . У зв`язку з укладенням шлюбу 24 листопада 1984 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , заявниця змінила прізвище після укладення шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 20.03.2014 року в справі № 734/312/14 встановлено факт родинних відносин, що [PERSON] являється рідною донькою [PERSON] . Згідно Свідоцтва про смерть серія: [NUMBER] , Козелецькою селищною радою Козелецького району, Чернігівської області актів цивільного стану, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №111. Заявник суду повідомила, що факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявницею та померлою [PERSON] , як донькою та матір`ю. За розглядом справи на виконання положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення факту родинних відносив в даному випадку необхідне для реалізації спадкових прав. Відповідно до вимог ст. 25 ЦК України цивільна правова відповідальність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а тому суд не може встановити факт родинних відносин в інтересах померлої особи. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, Суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved