Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Заявник звернувся до Дарницького районного суду м. Києва 17 червня 2016 року з заявою про встановлення факту смерті. Заявник просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва, який помер [INFO] у м. Сімферополь, Республіка Крим, Російська Федерація. Документом, що підтверджують факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть [NUMBER] від 14 червня 2016 року, видане Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Заявник звернувся до органів державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть. Листом №3218/02-121 від 16.06.2016 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, мотивуючи свою відмову тим, що для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Разом з тим, отримані офіційні документи на підтвердження факту смерті [PERSON] є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі. Ані довідка про причину смерті, ані свідоцтво про смерть, які видані незаконним органом, не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створюють жодних юридичних наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, також у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Посилаючись на зазначені обставини, заявник заявив вимогу про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва. Заявник в судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Як встановлено судом, документом, що підтверджують факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть [NUMBER] від 14 червня 2016 року, видане Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 14 червня 2016 року, [PERSON], [INFO], помер [INFO], в місті Сімферополь, Республіка Крим, Російська Федерація, причина смерті бактеріальна пневмонія. З викладених обставин свідоцтва про смерть [NUMBER] від 14 червня 2016 року, видане Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, на бланку м. Сімферополя є нікчемним. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14 червня 2016 року, видане Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, а заяву такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved