Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною заявою, у якій на підставі ст.ст. 39, 60, 62 Цивільного кодексу України, просив суд: визнати сина заявника [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначити заявника опікуном недієздатної особи. В обгрунтування заявлених вимог, заявник посилається на те, що [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства у зв`язку з важкими пологами. З малку він відставав у розвитку, ходити почав в один рік і три місяці, окремі слова почав вимовляти у два роки три місяці, фразова мова з`явилась к чотирьом рокам. Навчатися в школі не зміг, професії не здобув. Перебуває під наглядом у КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» у лікаря-психіатра з 1984 року, з діагнозом: помірна розумова відсталість, обумовлена перинатальною патологією, без порушення поведінки. У зв`язку з тим, що син не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, заявник просить суд визнати його недієздатним, а заявника, призначити опікуном недієздатної особи. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали викладені в заяві вимоги. [PERSON] також суду пояснив, що визнання [PERSON] недієздатним, та призначення його опікуном над недієздатною особою, йому необхідно з метою вивезення сина за кордон для лікування. Представник заінтересованої особи Бадалович Т.П. суду зазначила, що орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради не заперечує проти задоволення даної заяви та вважає можливим призначити заявника опікуном над сином [PERSON] та з цих підстав, згідно зі ст. 60 ЦК України, надала до суду відповідне подання. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, учасники справи не заперечували щодо розгляду заяви за його відсутності. Суд, вислухавши заявника, його представника, представника органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 3 статті 297 ЦПК України встановлено, що в заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно зі ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 63 ЦК України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до ст. 64 ЦК України, не може бути опікуном або піклувальником фізична особа поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 2071 (а.с. 6). Згідно з виписки з амбулаторної карти хворого, наданої комунальним закладом «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» (а.с. 9) [PERSON] є інвалідом 2 групи, перебуває під наглядом з 1984 року з діагнозом: помірна розумова відсталість, обумовлена перинатальною патологією, без порушення поведінки. Зі змісту висновку судово-психіатричного експерта №92 від 23.07.2019, наданого експертами комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», судово-психіатрична експертна комісія підтвердила, що [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, у зв`язку з чим, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно Довідки до Акту огляду МСЕК від 26.11.1999 (а.с. 10) [PERSON] , [INFO] , є інвалідом 2 групи з дитинства на безстроковий термін. У своєму поданні за № 8/30-2626 від 29.07.2019 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради підтримав бажання [PERSON] про призначення його опікуном та вважає за можливе призначити його опікуном над [PERSON] , [INFO] . Доказів обставинам, які б свідчили про поведінку заявника, яка суперечить інтересам [PERSON] матеріали справи не містять. Таким чином, встановлені судом обставини, підтвердженні наявними у справі доказами, дають підстави суду дійти висновку про те, що [PERSON] , [INFO] , внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу у формі помірної розумової відсталості не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з п. п. 1.2, 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. № 34/166/131/88, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станам здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Оскільки за станом здоров`я [PERSON] не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, суд, за поданням органу опіки та піклування, вважає можливим призначити опікуном [PERSON] його батька заявника [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved