Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності державного акту, відповідно до якої на підставі розпорядження голови Тарутинської райдержадміністрації від 04.02.2004 року йому було видано державний акт серії ІІІ-ОД № 053709 від 16.03.2004 року на право приватної власності на землю, де була виявлена помилка в написанні прізвища та ім?я заявника, а саме - замість «[PERSON]», як записано в паспорті заявника, зазначено «[PERSON]». Заявник звернувся до Відділу Держземагенства у Тарутинському районі Одеської області з заявою про виправлення державного акту, про що йому було відмовлено. На підставі викладеного заявник просив суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - державного акту сері ІІІ-ОД № 053709 на право приватної власності на землю, виданого 16 березня 2004 року Тарутинською райдержадміністрацією. Заявник у судове засідання не з`явився, однак надав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - відділу Держземагентства у Тарутинському районі Одеської області, в судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без участі відділу. В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України серія [NUMBER], виданий 30 грудня 1996 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, заявник є «[PERSON]», [INFO] в с. Лужанка, Тарутинського району. Заявник зареєстрований в [ADDRESS]. З державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 053709, виданого 16 березня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації Ради народних депутатів №33-А від 04.02.2004 року, вбачається, що «[PERSON]» передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,81 гектарів, розташовану на території Рівненської сільської Ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з відповіді Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області № Т-399 від 25.06.2014 року на звернення [PERSON], відповідно до чинного законодавства при виявлені помилки у виданому державному акті на право приватної власності на земельну ділянку необхідно звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності державного акту, як правовстановлюючого документа на земельну ділянку. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved