Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з заявою про встановлення факту смерті його матері [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] в Донецькій області, м. Бунге (стара назва м. Юнокомунарівськ) у віці 88 років. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В заявника наявні документи, що підтверджують смерть [PERSON] , а саме: лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, що видані органами самопроголошеної республіки. На підставі вказаних документів, він не може отримати свідоцтво про смерть в органах РАЦС на території України. Оскільки встановлення факту смерті матері необхідно йому для оформлення спадщини за померлою, заявник просив задовольнити подану заяву. Заявник та представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, проаналізувавши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Частиною 2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). У зв`язку з реєстрацією шлюбу 29 травня 1970 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Таким чином суд вважає доведеним факт родинних зв`язків між [PERSON] та заявником [PERSON] як між матір`ю та сином, у зв`язку з чим він має право на звернення до суду в порядку ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (із змінами), на території м. Єнакієве (у тому числі м. Бунге, смт Дружне, смт Софіївка, с. Новоселівка, с-ще Старопетрівське, смт Корсунь, с. Верхня Кринка, с. Кринички, с. Путепровід, с. Шевченко, с-ще Щебенка, с. Авіловка, с. Шапошникове) Донецької області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видане органом державної влади, який створений всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Проте, оскільки заявник з об`єктивних причин не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть [PERSON] та прийняти спадщину, суд, на підставі встановлених фактичних обставин справи, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , із визнанням дати її смерті [INFO] та місця смерті м. Бунге (стара назва м. Юнокомунарівськ) Донецької області України, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до правил ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,ст.ст. 1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved