Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , померлої [INFO] . Встановлення вказаного юридичного факту заявнику необхідно для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання заявник не з`явився, однак в заяві вказав про те, що справу слухати у його відсутності, заявні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори не з`явився, однак в матеріалах справи міститься його заява, згідно якої він просить справу слухати в його відсутності. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та не повідомив суд про причини своєї неявки. Справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у с.Долина Теребовлянського району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у с.Долина Теребовлянського району Тернопільської області. Заявник [PERSON] у своїй заяві просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , померлої [INFO] Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Суд розглядає справи про встановлення фактів, а саме: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (пункти 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно роз`яснень, які містяться в пунктах 7, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який ідеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичної особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відтак, з часу смерті фізичної особи її цивільні права та обов`язки припинено. Однією із підстав припинення права власності є смерть власника (п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Проте, чинним ЦК України не передбачено захист цивільних прав та інтересів померлої особи, оскільки правоздатність такої особи припинена. Таким чином, суд не вправі вирішувати питання про права [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , цивільна процесуальна правоздатність яких припинена у зв`язку зі смертю. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] ,\~заінтересовані особи:\~Теребовлянська державна\~нотаріальна контора,\~ [PERSON] про\~встановлення факту\~родинних відносин слід відмовити. Водночас суд роз`яснює, що у випадку неможливості оформлення спадкових прав на майно спадкодавця, особа вправі захистити свої майнові права у спосіб, визначений законом, який не втрачений для заявника, шляхом звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 293, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed