Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2010 у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до [PERSON] про стягнення заборгованості було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , на 1/4 частину квартири [ADDRESS] яка належить на праві приватної власності [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , та на 32/100 частини квартири по [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] Вказує, що [INFO] його баба, [PERSON] померла та право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло до заявника у порядку спадкування за законом. Крім того, заявником було з`ясовано, що арешт на вказану квартиру було накладено ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2010 помилково, оскільки баба [PERSON] - [PERSON] , та [PERSON] , що є відповідачем у справі - різні особи. Таким чином, арешт на квартиру [ADDRESS] накладено помилково через однакове написання прізвища, імені та по батькові баби заявника та відповідача у справі, хоча дані особи мають різні дати народження та РНОКПП. Зважаючи на те, що [PERSON] не може реалізувати своє право як власник майна, просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 26.01.2010. У судовому засіданні заявник вимоги, викладені у заяві, підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Заінтересовані особи представник ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2010 у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до [PERSON] про стягнення заборгованості було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , на 1/4 частину квартири [ADDRESS] яка належить на праві приватної власності [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , та на 32/100 частини квартири по [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.10.2010 позов публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» задоволено, стягнуто [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 948 127,83 грн. та судові витрати у розмірі 1 744,10 грн. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 24.09.1993 та Свідоцтвом про право на спадщину серія ААР №926688 від 04.02.1999. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 22.01.2019 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Із довідки №1460/01-16 від 9.09.2019, виданої Восьмою київською державною нотаріальною конторою вбачається, що 03.04.2019 заведено спадкову справу №40/2019 до майна померлої [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] не був учасником процесу, в якому вирішувалося питання про вжиття заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частина 1 ст. 42 ЦПК України визначає, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Судом встановлено, що [PERSON] не є учасником провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в спорах про зняття арешту з майна» встановлено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Окрім цього, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані з підстав викладених у ч. 13 ст. 158 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що чинне процесуальне законодавство визначає випадки скасування вжитих судом заходів забезпечення позову з ініціативи суду. До вказаних випадків не належить наявність клопотання особи, яка вважає, що вжиті заходи забезпечення позову порушують її права чи інтереси. За таких обставин суд вважає, що підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову немає. Суд звертає увагу на те, що заявник не позбавлений права на звернення до суду із відповідним позовом про звільнення майна з-під арешту, якщо вважає, що такий арешт порушує його права. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed