Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], мешкала однією родиною з батьком - [PERSON] на момент його смерті - [INFO] в житловій квартирі за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що її постійне місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. З 2010 року в зв`язку з тяжкою хворобою її батька - [PERSON], з метою догляду за ним, вона змушена була щоденно відвідувати батька за адресою його місця проживання - [ADDRESS], а приблизно за пів року до смерті батька, яка сталася [INFO] переїхала до квартири за місцем його проживання. Після смерті батька, 06 вересня 2016 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку, встановленого для прийняття спадщини та відсутність факту прийняття спадщини. Внаслідок невизнання нотаріусом факту прийняття спадщини - звернулася із заявою до суду. В судове засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій заявник підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Приватний нотаріус Шевченко О.М. до суду не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності та у відповідності до заяви не заперечив проти задоволення вимог заявника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на наступні обставини. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до паспорту громадянина України - заявника у справі, постійне місце проживання останньої зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помер батько заявника - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про народження та про укладення шлюбу заявника. У відповідності до копії паспорту громадянина України - [PERSON], останній був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до довідки Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 4615 від 08 вересня 2016 року, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] по 01 лютого 2015 року. Означена довідка також підтверджується і Актом № 4592/538 від 07 вересня 2016 року старшого інспектора відділу реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, складеного в присутності мешканців квартир [ADDRESS]. У відповідності до копії спадкової справи після смерті [PERSON], 06 вересня 2016 року заявник звернулася до Приватного нотаріуса Новомосковського нотаріального округу Шевченка Олександра Михайловича із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 06 вересня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини та відсутності факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав а спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до п.п.1.2, 3.22, 3.23 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Оскільки матеріалами справи, вказаними вище підтверджено постійне проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт, що має юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved