Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів, а саме диплому бакалавра серії [NUMBER] , виданого 25 червня 1999 року на ім`я « [PERSON] » та додатку до диплому бакалавра серії [NUMBER] , реєстраційний номер 127 від 1999 року, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що в 1999 році він закінчив Донецький національний технічний університет, повний курс за освітньо - професійною програмою з професійним спрямуванням « Інженерна механіка» та 25 червня 1999 року здобув кваліфікацію бакалавра з інженерної механіки , про що йому 25.06.1999 року було видано диплом серії [NUMBER] , з додатком серії [NUMBER], реєстраційний номер 127 від 1999 року, оригінал якого ( додатку до диплому) заявнику університетом не видавався. Проте, в дипломі бакалавра серії [NUMBER] , виданого 25.06.1999 року українською мовою прізвище заявника вказано як « [PERSON] », хоча згідно українського правопису прізвище заявника в належному йому паспорті громадянина України, виданому 22 березня 2000 року, вказане як « [PERSON] ». Для виправлення розбіжностей в дипломі про освіту (отримання дублікату такого) та для отримання оригіналу додатку до диплому про освіту заявник звернувся до Державного вищого навчального закладу « Донецький національний технічний університет» , однак, отримав відмову, в зв`язку з тимчасовою окупацією міста Донецька, захопленням невідомими особами будівель та приміщень університету, через що у адміністрації навчального закладу повністю відсутній доступ до архівів документів, що залишилися на території м. Донецька. Таким чином, заявник не має можливості отримати дублікат диплома та оригінал додатку до останнього в позасудовому порядку, при цьому встановлення факту належності заявнику вищевказаних правовстановлюючих документів необхідно останньому для продовження навчання та реалізації трудових прав, оскільки судове рішення у справі може стати підставою для виготовлення та одержання заявником дубліката диплома та додатка до нього. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, при цьому від представника останнього [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності із зазначенням про підтримання заявлених вимог у повному обсязі (ас.27,28). Заінтересована особа по справі ДВНЗ »Донецький національний технічний університет» в судове засідання не з`явилися, надали до суду письмові пояснення, в яких справу просили розглянути без їх участі, на підставі наявних у ній матеріалів, проти заявлених вимог не заперечували (ас.22-25). Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 19.03.2021 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами окремого провадження (ас. 14-15); Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають до задоволення з наступних підстав: - як встановлено судом, 25 червня 1999 Донецьким державним технічним університетом видано диплом серії [NUMBER] , реєстраційний номер 127, згідно якого « [PERSON] » у 1995 році вступив до Донецького державного технічного університету і у 1999 році закінчив повний курс за освітньо- професійною програмою з професійним спрямуванням інженерна механіка, при цьому рішенням Державної екзаменаційної комісії від 25 червня 1999 року останньому присвоєна кваліфікація бакалавра з інженерної механіки ( копія диплома міститься на аркуші справи 10), про що також свідчить і копія додатку до диплома бакалавра серії [NUMBER] , реєстраційний номер 127 від 1999 року, виданого на ім`я « [PERSON] », який засвідчує, що « [PERSON] » у 1995 році вступив до Донецького державного технічного університету, а в 1999 році закінчив повний курс навчальної програми професійного напрямку «Інженерна механіка» за спеціальністю 7.090203 - «Металорізальні верстати та системи» і здобув кваліфікацію «Бакалавр з інженерної механіки», протягом навчання склавши іспити та заліки, які відповідають кваліфікаційному рівню бакалавра (ас.11). Як в самому дипломі так і в додатку до нього прізвищем заявника вказано » [PERSON] ». Між тим, згідно паспорта громадянина України, виданого заявнику 22.03.2000 року серія [NUMBER] Ленінським РВ УМВС України у м. Донецьк українською мовою прізвище заявника значиться як « [PERSON] » (ас.4,5). Аналогічне прізвище заявника, а саме « [PERSON] » зазначено і у виданій йому ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька довідці про присвоєння останньому ідентифікаційного номера (ас.6). Таким чином , прізвищем заявника є « [PERSON] ». Для виправлення розбіжностей в дипломі про освіту (отримання дублікату такого) та для отримання дублікату додатку до диплому про освіту заявник 25.01.2021 року з відповідною заявою звернувся до Державного вищого навчального закладу « Донецький національний технічний університет» (ас.7), однак, отримав відмову, в зв`язку з тимчасовою окупацією міста Донецька, захопленням невідомим особами будівель та приміщень університету, через що у адміністрації навчального закладу повністю відсутній доступ до архівів документів, що залишилися на території м. Донецька, що, в свою чергу робить неможливим на сьогодні виготовлення дубліката диплому про вищу освіту та дубліката додатка до нього, про що свідчить відповідний лист надісланий університетом заявнику 19.02.2021 року за № С-21/01-13, в якому також рекомендовано заявнику звернутися до суду для встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів (ас.8,9). Аналізуючи матеріали справи суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища заявника у паспорті громадянина України та дипломі і додатку до диплому , виданих заявнику Донецьким державним технічним університетом на ім`я « [PERSON] » , носять лише формальний характер, а необхідність факту встановлення належності правовстановлюючих документів зумовлена реалізацією заявником права на подальшу освіту та працю за спеціалізацією здобутої у вищому навчальному закладі. На підставі викладеного суд вважає доведеним факт належності заявнику правовстановлюючих документів: диплому бакалавра серії [NUMBER] від 25.06.1999 року, реєстраційний номер 127 та додатку до диплома бакалавра серії [NUMBER] від 1999 року, реєстраційний номер 127, виданих на ім`я » [PERSON] ». Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вимогами ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Позасудовим порядком заявник встановити факт належності йому правовстановлюючих документів можливості не має, тому заяву [PERSON] про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів необхідно задовольнити, встановивши даний факт. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved