Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту його безперервного проживання на території України на законних підставах з 30.07.2010 року і по теперішній час, посилаючись на те, що заявник є громадянином Республіки Ірак і у 2007 році вступив на 5 курс магістратури до Луганського національного педагогічного університету ім. Тараса Шевченка та 15.06.2009 року здобув повну вищу освіту. [INFO] у заявника народилася донька, а 05.10.2011 року він отримав реєстрацію за адресою [ADDRESS]. 22.03.2013 року заявник на підставі дозволу на імміграцію отримав посвідку на постійне проживання [NUMBER]. Вказував на те, що звернувшись до Державної міграційної служби України щодо надання копії дозволу на імміграцію, отримав відповідь про неможливість надання такої копії у зв'язку з проведенням АТО на території Донецької області. Зазначав, що встановлення факту безперервного проживання на території України необхідно заявнику для подачі заяви про прийняття до громадянства України. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав, просив заяву задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи та письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви. Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з копії паспорту № [NUMBER], виданому у м. Багдад 07.03.2013 року (а.с.10, 13) та листа Посольства Республіки Ірак в Україні (а.с. 9), позивач є громадянином Республіки Ірак. Зі змісту заяви та пояснень представника заявника, останній у 2007 році вступив на 5 курс магістратури до Луганського національного педагогічного університету ім. Тараса Шевченка та 15.06.2009 року здобув повну вищу освіту, а 05.10.2011 року він отримав реєстрацію за адресою [ADDRESS]. 22.03.2013 року на підставі дозволу на іміграцію ним отримано посвідку на постійне проживання [NUMBER]. Звернувшись 12.01.2016 року до Державної міграційної служби України щодо надання копії дозволу на іміграцію, отримав відповідь, що оформлений дозвіл на імміграцію був використаний для отримання посвідки на постійне місце проживання . Згідно з інформацією, наданою заявнику Управлінням у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ в Донецькій області від 22.02.2016 року, відсутня можливість видати копію дозволу на імміграцію у зв'язку з проведенням АТО на території Донецької області. У період з 17.02.2012 р. по 13.03.2013 р. заявник перетинав державний кордон України та був відсутній на території України у період з 17.02.2012 р. по 13.03.2012 р. та з 25.02.2013 р. по 13.03.2013 р. (а.с. 8). Також, як вбачається з свідоцтва про народження (а.с. 7) та пояснень заявника, останній має доньку [PERSON], [INFO], яка народилася на території України. Із поданої [PERSON] заяви про встановлення факту безперервного проживання на території України з 30.07.2010 р. і по тепершішній час вбачається, що встановлення даного факту йому необхідне для подачі заяви про прийняття до громадянства України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадянство України» громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Також, стаття 1 Закону України «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах», відповідно до якої проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Безперервне проживання на території України - це проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України. Відповідно до статті 9 Закону України «Про громадянство України» іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України. Умовами прийняття до громадянства України є: 1) визнання і дотримання Конституції України та законів України; 2) подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов'язання припинити іноземне громадянство (для іноземців) ; 3) безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років ; 4) отримання дозволу на імміграцію; 5) володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування ; 6) наявність законних джерел існування. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 (далі - Порядок), який передбачає, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем проживання особи в Україні (п. 4 Порядку). Пунктом 5 Порядку визначено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред'являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів. Пунктом 45 Порядку визначено, що для прийняття до громадянства України особа (за винятком іноземців та осіб без громадянства, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; які перебувають у шлюбі з громадянином України понад два роки та отримали дозвіл на імміграцію; які отримали дозвіл на імміграцію та перебували з громадянином України понад два роки у шлюбі, що припинився внаслідок його смерті; які отримали дозвіл на імміграцію відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України «Про імміграцію» і перебувають з громадянином України понад два роки у шлюбі або перебували з громадянином України понад два роки у шлюбі, що припинився внаслідок його смерті; які мають визначні заслуги перед Україною та прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України) подає документи, перелік яких визначено п. 45 цього Порядку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Отже, при ухваленні рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, суд повинен враховувати визначений законодавством порядок отримання громадянства України та процедури подання відповідних документів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Разом з тим, заявник не надав суду належних доказів того, що він звертався до органів ДМС з відповідною заявою про отримання громадянства України за встановленою законодавством процедурою в позасудовому порядку вирішення прийняття до громадянства України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту його безперервного проживання на території України на законних підставах з 30.07.2010 року і по теперішній час задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed