Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності договору дарування від 21.11.1989, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на 58/100 частини будинку № 78 по вул. Станична у м. Дніпропетровську, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посилаючись на наступні обставини. Заявник звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції з метою оформлення права власності на вказаний будинок, зясувалось що у вказаному договорі дарування допущено помилку в назві вулиці та заначено, як «вул. Станічна 78». Факт належності договору необхідно заявнику для оформлення права власності на вказаний будинок, тому заявник звернувся до суду з вказаною заявою, оскільки нотаріус, який посвідчував договір на даний час не працює. В судове засідання заявник не зявився, надав до суду заяву, в якій просив задовольнити заявлені вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи без його участі. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що заявник звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції з метою оформлення права власності на вказаний будинок, зясувалось що у вказаному договорі дарування допущено помилку в назві вулиці та заначено, як «вул. Станічна 78». Дані факти підтверджуються наявними в матеріалах справи копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копією державного акту на право приватної власності на землю, копією листа КП «ДМ БТІ» від 04.05.2016 № 5813, копією листа Дніпропетровської міської ради від 18.04.2016 № 10/21-186, копією технічного паспорту, в яких адреса домоволодіння заявника зазначена як вул. Станична, 78 у м. Дніпропетровську. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміну чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено інший порядок їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд дослідивши докази в їхній сукупності, дійшов до висновку, що договір дарування від 21.11.1989, посвідчений державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на 58/100 частини будинку № 78 по вул. Станична у м. Дніпропетровську, укладеного між [PERSON] та [PERSON] належить [PERSON], а тому заяву останнього необхідно задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved