Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, вказуючи, що з 13.10.2007 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. 10.12.2015 року його дружина [PERSON], перебуваючи в м. Луганськ, який є тимчасово окупованою територією України, народила другу дитину хлопчика [PERSON], вагою 4300 кг. Свідоцтво про народження в органах РАЦС м. Луганська вони не отримували, т.я. бажають щоб їх син отримав громадянство України та мав належні документи. Проте, при зверненні до Відділу РАЦС Володарського РУЮ для здійснення реєстрації народження дитини, йому було відмолено, оскільки ним надано документи, на підставі яких не може бути зареєстроване народження. Встановлення факту народження дитини необхідно для реєстрації її народження на території України та отримання відповідного свідоцтва про народження українського зразка. Крім того, без отримання вищевказаного свідоцтва про народження дружина не може повернутися на підконтрольну Україні територію, бо без українського свідоцтва про народження неможливо переткнути блокпости з новонародженою дитиною. Просить встановити факт народження 10.12.2015 року [PERSON], яка з ним перебуває у шлюбі другої дитини чоловічої статі, вагою 4300 кг, в м. Олександрівськ Артемівського району м. Луганська. Заявник [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися. Надали суду письмові заяви, в яких заяву підтримали у повному обсязі, наполягали на її задоволенні та просили справу розглянути без їх участі. Заінтересовані особи: [PERSON] та представник Відділу ДРАЦС Володарського районного управління юстиції у Донецькій області [PERSON] в судове засідання не зявилися. Надали суду письмові заяви, в яких проти задоволення заяви не заперечували та просили справу розглянути без їх участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Розглянувши письмові заяви заявника, його представника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції серії 1-ЕД № 055775 виданого 13.10.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.10.2007 року та після реєстрації шлюбу остання отримала прізвище «Бистрова», про що зроблено відповідний актовий запис № 1117. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД № 246517 виданого 08.08.2012 року [PERSON] народилася 01.08.2012 року та її батьками зазначені: матір [PERSON], батько [PERSON]. З медичного свідоцтва про народження № 761 від 10.12.2015 року виданого на тимчасово непідконтрольній території України ДУ «Луганська клінічна лікарня ЛНР» вбачається, що [PERSON] 10.12.2015 року о 10-29 год. у пологовому відділені ЛРЛЦ на 40 тижні вагітності народила другу дитину - хлопчика вагою 4300 гр. Згідно відмови Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Донецькій області у проведені державної реєстрації народження за вих. № 29/3.2-95 від 13.04.2016 року заявнику [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої 10.12.2015 року у [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини не предявлено медичний документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Відповідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Також статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно правового змісту ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Як встановлено судом медичне свідоцтво про народження дитини заявника було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому зазначений медичний документ, що підтверджує факт народження дитини відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює будь яких правових наслідків, в звязку з чим заявник позбавлений можливості зареєструвати народження своєї дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується вищезазначеною письмовою відмовою Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації народження дитини. Статтею 3 ЦПК України кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 257-1 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч.3, ч.4 зазначеної статті, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, враховуючи, що заявнику, який є громадянином України органом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у реєстрації народження дитини, а в інший спосіб це зробити він немає можливості, оскільки не існує визначеного законом порядку проведення такої реєстрації, суд вважає, що з метою захисту прав заявника слід встановити факт народження дитини на тимчасово окупованій території України, що є підставою для такої реєстрації державним органом України та видачі заявникові свідоцтва про народження дитини громадянина України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявника, суд не повертає сплачену ним при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved