Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в обґрунтування якої вказав, що він народився [INFO] року. У свідоцтві про народження його прізвище записано російською мовою як «[PERSON]», в паспорті зазначено українською мовою як «[PERSON]», а російською «[PERSON]». 01.09.1972 року відділом кадрів Красноріченського станкозаводу ім.Фрунзе на його ім'я була оформлена трудова книжка, в якій його прізвище спочатку було зазначено на російській мові як «[PERSON]», а пізніше як «[PERSON]». В даний час йому необхідно оформити пенсію за віком, але для цього необхідно встановити той факт, що трудова книжка належить йому. Посилаючись на вищевказане заявник просить суд встановити факт належності йому трудової книжки, що необхідно йому для оформлення пенсії. Заявник надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що на заявлених вимогах наполягає та просить розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи - УПФУ в м.Рубіжному надав суду заяву, у якій вказав, що проти вимог не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] року у с.Красноріченське Кремінського району Луганської області, про що у свідоцтві про народження, складеному російською мовою, його прізвище зазначено як «[PERSON]». (а.с.6) В паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданому 19.08.2003р. Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області, прізвище заявника українською мовою записано як «[PERSON]» з буквою «о». При цьому, прізвище заявника російською мовою зазначено як «[PERSON]» (а.с.5). 04.09.1972 року на ім'я «[PERSON]», [INFO], на російській мові була оформлена трудова книжка, в якій прізвище зазначено російською мовою як «[PERSON]» з буквою «е». В подальшому до трудової книжки було внесено виправлення, а саме прізвище «[PERSON]» було виправлено на «[PERSON]» на підставі паспорта [NUMBER], виданого ВВС Кремінського райвиконкому Ворошиловградської області від 03.07.1976 року (а.с.7). З військового квитка, копії свідоцтва про укладення шлюбу, складених на російській мові, вбачається, що прізвище заявника зазначено як «[PERSON]». Відповідно до архівної довідки №0306/1 від 18.12.2015 р., виданої виконкомом Рубіжанської міської ради, в особових картках працівників ТОВ «Завод будівельних матеріалів» значиться російською мовою «[PERSON]», [INFO]. (а.с.10) Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов'язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт приналежності трудової книжки, виданої 04 вересня 1972 року на ім'я [PERSON] ([PERSON]- як записано в трудовій книжці російською мовою з урахуванням внесених до неї виправлень), [INFO], заявнику [PERSON], [INFO], прізвище якого в паспорті на російській мові зазначено як «[PERSON]».

Outcome: approved