Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] з заявою про встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку померлій [PERSON] Посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 лютого 2017 року та після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,7348 га під кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Вказана земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. 13 січня 2017 року [PERSON] заповіла вищевказану земельну ділянку заявнику своєму правнуку неповнолітньому [PERSON] У шестимісячний строк заявник разом з законним представником [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса про прийняття спадкоємцем спадщини за заповітом, однак постановою нотаріуса заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва так як у правовстановлюючому документі, а саме у державному акті не вірно зазначено ім'я спадкодавця замість «[PERSON]» записано «[PERSON]». Це сталось через те, що у паспорті серії [NUMBER] від 09 січня 2002 року виданий Герцаївським РВ УМВС України в Чернівецькій області ім'я померлої спадкодавці було помилково записано «[PERSON]» і на підставі даного паспорту був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай), а згодом і Державний акт, де ім'я померлої було вказано невірно «[PERSON]». Через втрату паспорта 22 березня 2005 року [PERSON] був виданий інший паспорт [NUMBER] виданий Герцаївським РВ УМВС України в Чернівецькій області на замін попереднього, де ім'я спадкодавця записано вірно «[PERSON]» що відповідає і свідоцтву про її народження. На підставі цього паспорту було видане свідоцтво про смерть [PERSON] із іменем «[PERSON]». При зверненні до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини на земельну ділянку йому порадили звернутися до суду. Тому просить встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 07 жовтня 2011 року. В судовому засіданні законний представник заявника [PERSON] [PERSON] заявлені вимоги повністю підтримала і просила суд задовольнити їх вимоги, посилаючись на обставини викладені в заяві. Також додала, що її мати згодом знайшла старий паспорт бабусі [PERSON] з якого видно, що певний час її ім'я було записано «[PERSON]» Представник заінтересованої особи Тернавської сільської ради в судовому засіданні не з'явився, але подав заяву, якою заявлені вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 лютого 2017 року та відкрилась спадщина на належне їй майно. Як вбачається з заповіту від 13 січня 2017 року [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 0,7348 га під кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. На ім'я [PERSON] на підставі розпорядження №28-р від 14.01.2011 року Герцаївської районної державної адміністрацій виданий Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] від 07 жовтня 2011 рокуна земельну ділянку площею 0,7348 га цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, що вбачається з відповідної копії Державного акту. З копії паспорту серії [NUMBER] від 09 січня 2002 року виданий Герцаївським РВ УМВС України в Чернівецькій області ім'я померлої спадкодавці [PERSON] вбачається що остання записана «[PERSON]». Як вбачається з повторно виданого паспорту [PERSON] від 22 березня 2005 року за № [NUMBER] виданого Герцаївським РВ УМВС України в Чернівецькій області на замін попереднього паспорту ім'я спадкодавця записано «[PERSON]». Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 лютого 2005 року спадкодавця записана як [PERSON], та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб вбачається що 10 листопада 1956 року [PERSON] одружилась із [PERSON] та обрала прізвище [PERSON], тобто ім'я спадкодавця«[PERSON]». Довідкою Тернавської сільської ради від 12.01.2017 року № 210 вбачається, що дійсно [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] одна і таж особа. Так, відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Для оформлення свідоцтва про право власності, заявнику необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу, оскільки обумовлений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні ім'я спадкодавці, де зазначено «[PERSON]»замість «[PERSON]». Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об'єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. В той же час факт належності померлої [PERSON] державного акту, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON]про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved