Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт постійного його проживання з [PERSON] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Заповіту не залишила. При перебуванні в шлюбі з [PERSON] у його матері [INFO] народився син [PERSON] - його брат. Мати зареєструвала шлюб вдруге з його батьком [PERSON] . Вказав, що його батько [PERSON] помер [INFO] , його брат [PERSON] помер [INFO] , його спадкоємцем стала донька [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ). Зазначив, що приблизно в 2006-2007 роках вирішив забрати матір жити до себе в [ADDRESS] , оскільки вона хворіла. Влітку вона на невеликий час поверталась жити до себе за адресою [ADDRESS] . Остаточно з 2008 року вже постійно проживала з ним до дня смерті [INFO] , він здійснив її поховання. Звернувшись до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадщину не прийняв, на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем. Згідно довідки №433 від 26.02.2020р. виданої виконкомом Царичанської селищної ради [PERSON] , яка померла [INFO] , на день своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] . Вказав, що зміни до погосподарської книги Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області внесено не було, оскільки офіційно місце реєстрації [PERSON] не було змінено. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем має для нього суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав, тому він змушений звернутись до суду, так як в позасудовому порядку встановити юридичний факт неможливо. Підтримуючи вищевикладене, просить встановити факт його сумісного проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Прядівка Царичанського району Дніпропетровської області. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на доводи заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте до канцелярії суду надійшла заява, в якій вона прохала слухати справу у її відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що заявник в справі [PERSON] дійсно забирав свою матір [PERSON] до свого будинку в [ADDRESS] , та постійно проживав разом з нею напротязі останніх 5-6 років по день смерті [INFO] в [ADDRESS] , та поховав її. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дала аналогічні пояснення. Свідок [PERSON] пояснив, що він був обраний депутатом Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, добре знав сім`ю заявника [PERSON] , знав про хворобу його матері [PERSON] ; підтвердив те, що [PERSON] неодноразово забирав свою матір [PERSON] до свого будинку в [ADDRESS] , а напротязі останніх 6 років проживав зі своєю матір`ю [PERSON] , яка хворіла, в його будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Реєстрацію місця проживання [PERSON] не було змінено офіційно, тому її місце проживання в погосподарській книзі Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області було зазначено: [ADDRESS] . Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши правові позиції заявника та заінтересованої особи, заслухавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , перевіривши доводи сторін, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки він не може оформити своїх спадкових прав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Прядівка Царичанського району Дніпропетровської області померла мати заявника в справі - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2014 року (а.с.14). Судом досліджено копію паспорта заявника та встановлено, що на момент смерті матері [PERSON] він був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.6-7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області №433 від 26.02.2020р. [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована з 27 жовтня 1995 рок і на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Також судом досліджено постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2020 року, з якої вбачається, що нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, фактично спадщину не прийняв (а.с.11). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У відповідності до ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що заявник не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю. Таким чином, суд вважає, що факт постійного сумісного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved