Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою та просить суд встановити юридичних факт належності йому свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 27.06.1997 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням Д-327 від 18.04.1997 року про право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на розбіжності в документах: в написанні його прізвища. При цьому прізвища інших членів його сім`ї в свідоцтві записано вірно як « [PERSON], а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На його звернення до департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради щодо виправлення помилки у тесті свідоцтва про право власності на житло йому порекомендували звернутися до суду. Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи. В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заявник [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на заявлених вимогах наполягає, та просить його заяву задовольнити. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого 27 червня 1997 р., Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, власниками квартири за адресою: [ADDRESS] зазначені: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 8 - копія свідоцтва). В той час, як згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 19 грудня 2000 року Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області (а.с.6), правильним є прізвище заявника « [PERSON] », та в перекладі на російську мову сторінка 2, де він зазначений як « [PERSON] ». На звернення [PERSON] до департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради щодо виправлення помилки у тесті свідоцтва про право власності на житло йому порекомендували звернутися до суду ( а.с. 9). Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, розбіжності в написанні прізвища заявника у зазначеному свідоцтві про право власності на житло, позбавляє його можливості розпоряджатися належним чином своєю власністю. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просять встановити заявники, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявників, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved