Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт, що йому, [PERSON], [INFO], належить правовстановлюючий документ, а саме: договір дарування від 08.11.2001 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №6923. Заявник [PERSON] у судове засідання зявився, надав письмову заяву, в якій заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без фіксації технічними засобами. Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання зявилася, надала письмову заяву, в якій вимоги заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без фіксації технічними засобами. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає заяву обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявнику на праві приватної власності належить частина квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування №6923 від 08.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], який зареєстрований 05.12.2001 року у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості.під №634 стр.88 кн.430 пр. На даний час заявник [PERSON] має намір розпорядитися своїм майном, однак у посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї квартири йому було відмовлено, у звязку з тим, що його імя різниця в документах, а саме: у паспорті громадянина України імя виконано як [PERSON], а в договорі дарування Вячеслав. Ці обставини виникли у звязку з тим, що на момент укладення договору дарування заявник був неповнолітнім, до нотаріальної контори його матір надавала свідоцтво про його народження, яке викладено російською мовою, а імя заявника було зазначено «Вячеслав» при довільному перекладі нотаріуса. Усі інші документи виконані на підставі паспорта заявника, у звязку з чим його імя зазначено як «Вячеслав». На підставі наведеного, різниця у написані імя заявника є наслідком довільного перекладу його імені з російської мови, якою було складено усі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. У звязку з тим, що заявник позбавлений свого права щодо розпорядження своєю власністю, просить встановити факт належності правовстановлюючого документу договору дарування від 08.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №6923. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для задоволення вимог заявника про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу договору дарування від 08.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №6923. Згідно із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки у свідоцтві про народження заявника, яке викладене російською мовою, та в паспорті заявника [PERSON], його імя російською мовою написане як Вячеслав, суд дійшов до висновку, що дійсно договір дарування від 08.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №6923, який зареєстрований 05.12.2001 року у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості.під №634 стр.88 кн.430 пр. належить заявнику [PERSON], оскільки різниця у написані імені є наслідком довільного перекладу його імені з російської мови на українську мову, з боку осіб, які заповнювали та видавали документи українською мовою.

Outcome: approved