Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], виданого 15 лютого 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №82, на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що з метою проведення державної реєстрації земельної ділянки, право користування якою у неї виникло до 2004 року, вона звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки орієнтовною площею 49,2 га для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Заайдарівській сільській раді Новопсковського району Луганської області. Проте, при розгляді цієї заяви та додатків до неї було виявлено помилку в прізвищі та по батькові заявника, яка допущена в Державному акті на право постійного користування землею серії [NUMBER], виданого 15 лютого 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №82, а саме - помилково вказано прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] » та помилково зазначено по батькові « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Встановлення факту належності [PERSON] Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], виданого 15 лютого 1994 рокумає для заявника юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на державну реєстрацію зазначеної вище земельної ділянки. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 13 вересня 2019 року. Заявник та її представник до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник заявника надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи Головне управління Держгеокадастру у Луганській областів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду пояснення, в якому прийняти рішення за результатами оцінки доказів та наданих пояснень сторонами, розгляд справи здійснювати без участі представника управління. Представник заінтересованої особи Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень на заяву не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27.12.2001 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, дані про заявника зазначені як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 04.08.1970 року Журавською с/р Міловського району Ворошиловградської області, [PERSON] (російською мовою) після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (російською мовою). Згідно посвідчень серії [NUMBER] від 17.03.2011 року та серії [NUMBER] від 09.06.2004, дані про заявника зазначені як « [PERSON] ». Державний акт на право постійного користування землею серії [NUMBER] від 15 лютого 1994 року, виданий « [PERSON] ». З відповіді від 26.06.2019 № Я-1564/0-1338/0/37-19 вбачається, що відсутні законні підстави для задоволення заяви [PERSON] про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки орієнтовною площею 49,2 га для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Заайдарській сільській раді Новопсковського району Луганської області, оскільки в Державному акті на право постійного користування землею серії [NUMBER] виявлено різночитання в прізвищі та по батькові особи, якій видано даний акт, а саме - прізвище вказано «Явица», а по батькові « [PERSON] », проте паспортні дані заявника « [PERSON] » та « [PERSON] ». Отже, заявник не може реалізувати своє право на державну реєстрацію зазначеної вище земельної ділянки. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року (втратив чинність 15.10.2013) - виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], виданого 15 лютого 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №82, та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на державну реєстрацію земельної ділянки, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved