Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення батьківства. В заяві вказала, що 26 вересня 2005 року в с. Оріхівка Лубенського району Полтавської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається земельної частки (паю). Разом з тим, оформити вказану спадщину вона не може, оскільки в свідоцтві про її народження, виданому 12.10.1985 року Оріхівською сільською радою Лубенського району Полтавської області вказано, що вона [PERSON] народилася 23.09.1985 року в с. Оріхівка Лубенського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 12.10.1985 року зроблено актовий запис №43 де в графі «батько» вказано [PERSON] (зі слів матері), «мати» [PERSON]. Заявник прохає суд, встановити факт батьківства [PERSON], [INFO], який помер 26.09.2005 року відносно неї [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) А.А. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав, прохає їх задовольнити, оскільки встановлення даного факту необхідно йому для оформлення спадщини. Представники заінтересованих осіб територіальної громади в особі Оріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області та Лубенського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не зявився, направивши суду письмові заяви з проханням розгляд справи проводити без їх участі. Заперечень проти вимог заявника не мають. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту батьківства для заявника має юридичне значення . Судом встановлено, що заявник [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], народилася 22 вересня 1985 року в с. Оріхівка Лубенського району Полтавської області про що в книзі реєстрації актів про народження 12.10.1985 року було зроблено актовий запис № 43 та видано відповідне свідоцтва про народження, де в графі «батько» вказано [PERSON], «мати» [PERSON], що підтверджується його копією (а.с.5). В судовому засіданні представник заявник стверджує, що прізвище батька було записано зі слів її матері, оскільки вони не перебували у шлюбі. В дійсності її батьком був [PERSON], [INFO], який проживав в [INFO] і за життя визнавав себе її батьком. 26 вересня 2005 року [PERSON] помер, що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина. Однак, заявник не може її оформити, так як відсутні документи, що підтверджують їх родинний зв»язок, оскільки прізвище батька вказане у її свідоцтві про народження не співпадає з його дійсним прізвищем, яке вказане у свідоцтві про смерть. Згідно ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір»ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу. В ст. 53 КпШС України зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показали, що мати заявника [PERSON] та [PERSON] на час народження заявниці перебували в фактичних шлюбних стосунках. В наступному батьки заявниці розійшлися, однак продовжували проживати в сусідніх будинках. Батько допомагав заявниці та її матері по господарству, в свою чергу мати заявниці доглядала свекруху. [PERSON] все життя визнавав заявницю своєю дочкою. Таким чином, судом встановлено, що батько заявника [PERSON] [PERSON] визнавав своє батьківство щодо неї. Оскільки, встановлення факту визнання батьківства необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкове майно, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved