Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою та просить суд з метою оформлення в майбутньому спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті матері [PERSON] , визнати її брата [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім, оскільки у січні 2014 року він виїхав на заробітки в Донецьку область і останній раз виходив на зв`язок по телефону наприкінці серпня 2014 року, повідомивши, що потрапив під артилерійський обстріл, відомості про нього відсутні, місцезнаходження невідоме та не встановлене. Ухвалою суду від 24 березня 2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник заявника адвокат Голівер П.В. в судовому засіданні заяву підтримав з підстав зазначених у ній, надалі надав заяву про розгляд справи за його відсутност. Представник заінтересованої особи Виконкому Довгинцівської районної в місті ради Гунченко О.М. до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо вимог заявника не має, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, згідно з копією домової книги та інформації з Виконкому Довгинцівської районної у місті ради № 8/21-385 від 27.02.2018 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8, 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2009 року виданого Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 14). Згідно рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2015 року, встановлено юридичний факт, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 16). Згідно Витягу № 18822826 від 03.03.2009 року про реєстрацію в спадковому реєстрі, відкрилася спадщина після смерті [PERSON] (а.с. 17). Згідно листа № 482/2 від 13 12 2019 року виданої Довгинцівським відділом поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області , Довгинцівський ВП КВП повідомляє про надходження заяви про розшук [PERSON] та що при перевірці позитивного результату не отримано, проводяться подальші розшукові заходи ( а.с. 12 ). Згідно довідки № 48.2/2.183 від 09.01.2020 року виданої Довгинцівським відділом поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення розшукових заходів встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , у 2013 році виїхав до м. Донецьк на постійне місце проживання, інформації щодо встановлення місцезнаходження останнього отримано не було (а.с. 13). За інформацією Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 14.06.2021 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває у розшуку, як особа з якою втрачено зв`язок, станом на 14.06.2021 року місцезнаходження останнього не встановлено (а.с. 29). Відповідно до частин першої, другої статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (частина 3 статті 43 ЦК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 306 ЦПК України визначено обов`язкове зазначення у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до вимог ст.ст. 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Згідно тесту поданої до суду заяви [PERSON] , визнання безвісно відсутнім [PERSON] необхідне заявнику для оформлення спадщини. Закон (статті 43 ЦК України) для визнання особи безвісно відсутньою визначає необхідним відсутність відомостей про її місце перебування в місті її постійного проживання. Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Враховуючи, що [PERSON] перебуває в розшуку з 2019 року , даних з цього періоду щодо його місцезнаходження невідомі, що не заперечується заявником, що останній раз він виходив на зв`язок у серпні 2014 року, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви .

Outcome: approved