Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу обмежувального припису, відповідно до якої просила видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , [INFO] , поклавши на нього на строк шість місяців такий обов`язок: заборонити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , перебувати у місці проживання [PERSON] , [INFO] - у будинку за адресою: [ADDRESS] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що з 06.03.1993 року заявник [PERSON] перебувала з заінтересованою особою [PERSON] в шлюбі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 06.10.2020 року складено відповідний актовий запис №121. Заявник та кривдник - [PERSON] проживають разом у будинку [ADDRESS] , який з 23.09.1986 року належить на праві власності [PERSON] . [PERSON] проживає в зазначеному домоволодінні з доброї волі [PERSON] . Крім того, [PERSON] проживає у будинку своїх батьків [ADDRESS] . [PERSON] неодноразово вчиняв відносно заявника по справі домашнє насильство, однак із самого початку вчинення ним незаконних дій щодо неї, заявник не зверталася до уповноважених органів чи інших осіб щодо її побиття, оскільки, по-перше дуже побоювалася за своє життя та здоров`я, та по-друге, після важких переговорів його вдавалося переконати у протиправності його дій та це деяким чином змушувало його призупинити на деякий час побої заявниці. Останнім часом заявниця звертається до компетентних органів влади. При цьому, кривдник призупиняв свої протиправні дії через побоювання звернення заявника до органів влади за захистом. Нажаль, наразі таке побоювання на нього вже не діє і заявниця не має можливості іншим чином вплинути на кривдника. Наразі, після останнього побиття, враховуючи особливо зухвалі та небезпечні дії кривдника - удари в обличчя, реакція кривдника - жодного співчуття чи каяття, все це змушує заявника звернутися до суду, оскільки власними діями це забезпечувати вже неможливо. У зв`язку із вище наведеним, [PERSON] , з метою забезпечення власної безпеки вимушена була звернутись до суду з відповідною заявою про видачу обмежувального припису. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 року, цивільну справу розподілено судді [PERSON] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 14 січня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого позовного провадження. У судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини і підстави, які були викладені у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до заяви просив суд відкласти розгляд справи. Суд відповідно до вимог ст. 350-5 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності заінтересованої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) та заінтересована особа [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу з 06.03.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Шлюб розірвано 06.10.2020 року, актовий запис №121, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 лютого 1977 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Стрелковської З.Д., зареєстрованому в реєстрі за №2-546, спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] в рівних частках є: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Спадкове майно складається з Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на земельній ділянці 515 кв.м. в [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в КП ДМБТІ. Згідно з договором дарування, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною контрою 25.09.1980 року за реєстром №1-2651 від [PERSON] перейшла у власність до [PERSON] 1/6 частина будинку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 вересня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Гезь В.Н., зареєстрованому в реєстрі за №2-2623, спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON] , спадкове майно складається з 5/6 частки житлового будинку з відповідними надвірними побудовами, які знаходяться в [ADDRESS] на земельній ділянці пл.515 кв.м. Право власності зареєстровано в КБ ДМБТІ. Відповідно до довідки КП ДМБТІ ДМР №11122 від 23.09.2020 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Згідно з Довідкою голови квартального комітету №1 від 21.12.2020 року №315 в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , колишній чоловік [PERSON] , донька [PERSON] , син - [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що в будинку, який розташований в [ADDRESS] , проживає заявник та заінтересована особа [PERSON] , будинок належить на праві власності [PERSON] , яка не бажає, щоб колишній чоловік [PERSON] в ньому проживав. Як зазначає [PERSON] , по відношенню до неї [PERSON] вчиняє протиправні дії, вказала, що він має можливість проживати і в інших місцях, оскільки є працездатною особою, може працювати та винаймати собі житло, тому просила суд видати обмежувальний припис. Відповідно до ст. 350-1 ЩІК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. В силу ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та мешкає разом із заявником за адресою: [ADDRESS] . Із наданих заявником доказів вбачається, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника складався як відносно [PERSON] (Серія [NUMBER] , припис від 10.09.2020 року; Серія АА №235475, припис від 13.12.2020 року) так і відносно [PERSON] (Серія [NUMBER] , припис від 10.09.2020 року). Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2020 року справу про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] , [INFO] , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2020 року справу про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] , [INFO] , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. [PERSON] 28.09.2020 року звертався із заявою до Індустріального ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області про внесення відомостей до ЄДРДР за ст.125 КК України відносно [PERSON] , яка спричинила йому умисне легке тілесне ушкодження. В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення насильства [PERSON] відносно [PERSON] , оскільки це спростовується наданими заявником доказами по справі. Дійсно, між сторонами з вересня 2020 року склалися напружені відносини, що підтверджується доказами по справі, однак такі дії є обопільними. Як вбачається з наданих заявником доказів та викладених в заяві обставин, між [PERSON] та [PERSON] наявний спір щодо проживання в будинку, в якому [PERSON] зареєстрований, іншого житла він не має та який належить на праві власності [PERSON] . З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для видачі обмежувального припису, оскільки наявні докази та надані в судовому засіданні пояснення свідчать про наявність житлового спору. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed