Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

заявник вказує, що відповідно до рішення 14 сесії 21-го скликання Турківської сільської ради від 30.12.1993 року їй передано у власність земельну ділянку площею 0,4919 га, призначену для обслуговування жилого будинку і ведення особистого підсобного господарства, в с. Турка Коломийського району, на підставі якого 23.12.1994 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ- 07-43-2/000001. В січні 2017 року заявник звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Коломийської районної державної адміністрації з метою проведення державної реєстрації права на вказану земельну ділянку. Однак, з'ясувалось, що у вказаному правовстановлюючому документі невірно вказано її площу, а саме невірно вказано площу земельної ділянки, призначеної для обслуговування жилого будинку, як «0,0989 га», замість правильної «0,0964 га». Дані розбіжності перешкоджають заявнику реалізовувати свої права як власника цієї земельної ділянки. Тому вона просить встановити факт належності їй зазначеного Державного акту. Заявник в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 06.03.2017 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що заяву підтримує та просить справу розглядати в її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику (а.с. 18), причини своєї неявки представник вказаної заінтересованої особи суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до даних паспорта громадянина України прізвище, імя та по батькові заявника [PERSON], яка народилася 08.01.1957 року в с. ім. Матросова Магаданської області, Російської Федерації (а.с.10). Судом також встановлено, що 23.12.1994 року на її імя видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ІФ- 07-43-2/000001 на підставі рішення 14 сесії 21-го скликання Турківської сільської ради від 30.12.1993 року, який встановлює право власності на земельну ділянку площею 0,4919 га, призначену для обслуговування жилого будинку і ведення особистого підсобного господарства, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13. В цьому Державному акті площу земельної ділянки, призначеної для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, зазначено як 0,0989 га (а.с.4). Згідно з листом №1/3-17-0.8, виданим 04.01.2017 року управлінням Держгеокадастру у Коломийському районі Івано-Франківської області, відповідно до витягу з ДЗК НВ -2602195862017, сформованого 03.01.2017 року, на земельну ділянку [PERSON], призначену для та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виявлено різницю в площах між вищевказаним Державним актом та під час проведення інвентаризації цієї земельної ділянки, встановлено фактичну плошу користування цією земельною ділянкою 0,0964 га (а.с. 9) Згідно з даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого управлінням Держгеокадастру у Коломийському районі 03.01.2017 року, у вказаному Реєстрі містяться відомості про вищевказану земельну ділянку, право власності на яку зареєстровано за [PERSON] на підставі вищевказаного Державного акту (а.с.6-8). Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №33526221 від 23.01.2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку у звязку з тим, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с. 5). Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. особі у певних випадках. Суд вважає, що невірне зазначення площі земельної ділянки у вказаному Державному акті є перешкодою для реалізації заявником своїх прав як власника зазначеної земельної ділянки. Тому заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного та ст.ст.256-259 ЦПК України,

Outcome: approved