Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. На обґрунтування вимог в заяві зазначив, [INFO]. помер [PERSON], чоловік з яким позивач протягом тривалого часу з 2001р по [INFO]. проживала однією сім'єю без шлюбу за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки Новоєгорівського територіального округу від 29.10.2018р. №1050 г.[PERSON]. проживав в [ADDRESS] з 14.01.1999 року, та виписаний в зв'язку зі смертю [INFO] року. На день смерті разом із спадкодавцем були зареєстровані та проживали - [PERSON] [INFO], в якості співмешканки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS], а також на інше його майно, що знаходиться в вищезазначеному домоволодінні. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] на майно спадкодавця є його син [PERSON], який проживає в [ADDRESS] який прийняв спадщину і бажає оформити свої спадкові права на майно спадкодавця. 22.08.2017 року Баштанська державна нотаріальна контора зареєструвала спадкову справу у спадковому реєстрі за № 61120783; Спадкодавець [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №9 48849764 від 22.08.2017 року виданим Баштанською державною нотаріальною конторою. Інших спадкоємців за законом немає. Заповіт спадкодавцем не складався. Станом на даний час позивач не є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], так як на день його смерті не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу з [PERSON] від 09.12.2011 року. Під час їх спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу і не перебування нами у будь - якому іншому шлюбі, ними було набуте майно на загальну суму в 11530,00 грн., яке знаходиться в житловому будинку [ADDRESS] В разі, якщо буде встановлений факт їх проживання однією сім'єю разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] як жінки та чоловіка без шлюбу то, майно набуте нами за час спільного проживання буде вважатися таким, що належало їм на праві спільної сумісної власності, що передбачається ч.1 ст. 74 СК України і в такому разі, виходячи зі змісту ч.2 ст. 74 та ч.1 ст. 70 СК України позивач буде мати право на 1/2 частину цього майна. Заявник в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи у її відсутність , позов підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляду справи у відсутність представника та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали заяви та письмові докази по справі (копію свідоцтва серії [NUMBER] про смерть [PERSON], рішення від 29.08.2001р., свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], про розірвання шлюб серії [NUMBER], довідку від 29.10.2018р., акт про встановлення факту проживання від 29.10.2018р., акт опису спільного майна від 30.10.2018р., витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48849764,копію спадкової справи №128/2017), суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Задовольняючи заявлені вимоги суд виходить з того, що [PERSON] довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Від встановлення зазначеного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з роз'яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, згідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 вищевказаної постанови, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У відповідності до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших з підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 21 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] протягом тривалого часу з 2001 року по 2017р. проживала однією сім'єю з [PERSON] по [ADDRESS] Вказане підтверджується зібраними по справі доказами. Матеріалами справи наявність спору, інших спадкоємців або будь-яких фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб не встановлено, спадкова справа після смерті не відкривалась, а на час смерті у домоволодінні вона була зареєстрована одна. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. За таких обставин, приймаючи до уваги, що зацікавлена особа заяву визнала, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим заяву слід задовольнити. На підставі ст. 3 СК України, ст.ст. 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved