Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, яку обґрунтовує тим, що вона є матір`ю [PERSON], який народився 09.09.2015 року в м.Макіївка Донецької області, де вона перебувала у родичів. Вона народила там дитину у звязку з важкою вагітністю. Зазначає, що отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту народження необхідно їй для встановлення її сина громадянином України. За таких обставин просить встановити факт народження нею [PERSON], 09 вересня 2015 року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала та просить її задовольнити. Суд заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що на момент звернення до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, заявниця [PERSON], [INFO], уродженка місто Макіївка Донецької області, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [INFO], кв. Гвардійський[ADDRESS], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території (а.с.3,4,10). [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб зареєстрований 11 квітня 2015 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №370. Згідно з ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Таким чином, заявник відповідно до вимог ч.1 ст. 257-1 ЦПК України має право на звернення до Ковпаківського районного суду м.Суми з вказаною заявою. При розгляді справи встановлено, що згідно дубліката медичного свідоцтва про народження № 930 від 25.12.2015 року, виданого МЗ ДНР Перенатальним центром м. Макіївка, що перебуває на тимчасово окупованій території, 09.09.2015 року о 09 год. 50 хв. у [PERSON], народився хлопчик, вагою 3700,0 г (а.с.8). З обмінної карти пологового будинку (а.с.9) вбачається, що 09.09.2015 року [PERSON] народила хлопчика. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії 002068 [PERSON] народився 09 вересня 2015 року в місті Макіївка Центрально Міського району Донецької області, його матірю є [PERSON], а батьком [PERSON] (а.с.6). Медичне свідоцтво підтверджує факт народження [PERSON] 09.09.2015 року в місті Макіївка Центрально Міського району м.Макіївка, однак відповідно до постанови Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Макіївка, Донецької області є тимчасово окупованою територією. Згідно з розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085-р до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, належить м. Макіївка Донецької області. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Підставою для державної реєстрації народження є, з поміж іншого, медичне свідоцтво про народження (форма №103/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, що видається закладами охорони здоровя України незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документу закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації є рішення суду про встановлення факту народження. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 р., передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 р. № 9. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Однак, медичне свідоцтво про народження дитини №930 видане МЗ ДНР Перинатальним центро м.Макіївка, що знаходиться на тимчасово окупованій території, не є підставою для реєстрації народження дитини. Отже, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення зареєструвати народження дитини заявниці [PERSON] відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявників є громадянином України як особа, обидва батьки якої на момент її народження були громадянами України. Відповідно до вимог частин 1, 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Таким чином, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження [PERSON], дитини чоловічої статі [PERSON], який народився 09.09.2015 року в місті Макіївка Центрально Міського району Донецької області.

Outcome: approved