Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна посилаючись на те, що [PERSON], яка є матір'ю заявниці упродовж останніх трьох років почала втрачати пам'ять , періодично не впізнавала рідних, не могла орієнтуватися в звичайних життєвих ситуаціях, стала безпорадною в побуті, що унеможливило її самостійний догляд за собою. Разом з тим, наведені розлади стану здоров'я [PERSON] стали настільки вираженими, що дають підстави вважати про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також зазначила, що у [PERSON] не може отримувати пенсію оскільки строк дії її банківської платіжної картки ще закінчився ще у грудні 2017 року, а отримати нову в установі банку неможливо, оскільки внаслідок хвороби вона не усвідомлює значення своїх дій. Заявник з власної ініціативи виявила бажання бути опікуном над своєю матір'ю, тому просила суд визнати громадянку [PERSON] недієздатною та призначити над нею опікуном громадянку [PERSON]. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 15.06.2018 року, гр. [PERSON], [INFO] р. н., встановлено діагноз - дифузний кардіосклероз, хвороба Альцгеймера. (а. с. 15 - 15 зворот.) Відповідно до Договору № 18/06 від 30 травня 2017 року вбачається, що між заявник [PERSON] доручає, а «Усадьба-Пансіонат «Гута-Грин»», в особі директора [PERSON] бере на себе обов'язок розмістити [PERSON] згідно до умов розміщення. (а. с. 10-12 зворот.) Витрати по вказаним послугам було здійснено заявником [PERSON], що підтверджується копіями квитанцій. (а. с. 13-13 зворот.) Згідно до копії довідки виданої «Пансіонатом «Гута-Грін» 04.06.2018 року вбачається, що під час медогляду [PERSON], було виявлено у неї нездатність до самообслуговування, неможливість самостійно приймати рішення. (а. с. 14) Частиною 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов'язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов'язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов'язкового проведення судово-психіатричної експертизи. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2018 року призначено судово-психіатричну експертизу та на вирішення експертів поставлено наступне питання: Чи страждає [PERSON], [INFO] психічними захворюваннями, внаслідок яких не може розуміти значення своїх дій та керувати ними ? (а. с. 21-22) Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 722 від 13.11.2018 КМЦСПЕ вбачається, що [PERSON], [INFO], на даний час страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляду Судинної деменції (F 01 - згідно з МКХ-10) і за психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а. с. 31 -32 зворот.) Відповідно до статей 55, 58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів, серед іншого, осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки, в тому числі над особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 3 ст. 63 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Перешкод для встановлення піклування та призначенням особи [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO] відповідно до ст. 64 ЦК України судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON], заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved