Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги заявник обґрунтовує наступним. 16 лютого 2018 року помер її чоловік - [PERSON], на час його смерті вони були зареєстровані та фактично проживали у місті Донецьк. На підтвердження факту смерті чоловіка у м. Донецьку їй були видані документи, складені російською мовою: справка о причине смерти к форме № 106/у № 33 дата выдачи 17 февраля 2018 г., Свидетельство о смерти ДНР № 094756, дата выдачи 17 февраля 2018 года. Проте, відповідно до переліку, викладеного у Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого2018 р. № 79-р) місто Донецьк є одним з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Свідоцтво про смерть її чоловіка було видане 17 лютого 2018 року в місті Донецьк, тоді, як відповідно до Наказу Антитерористичного центру при службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», районом проведення антитерористичної операції є Донецька область, а терміном початку її проведення - 07 квітня 2014 року. Тобто Свідоцтво про смерть видане не вповноваженим органом державної реєстрації України, а відтак не є і легітимним. З наведеного видно, що вона не має документів, подання яких в органи РАЦС необхідне для реєстрації смерті чоловіка, і перелік яких вказаний у ст.17 Закону від 01.07.2010 № 2398-VI Про державну реєстрацію актів цивільного стану. За вказаних обставин просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що громадянин України [PERSON], стать: чоловіча, дата народження: 1 січня 1949 року, місце народження: Україна, Донецька область, місто Макіївка, помер 16 лютого 2018 року, у віці 69 років, місце смерті: Україна, місто Донецьк, причина смерті: атеросклеротичне захворювання серця з порушенням серцевого ритму, місце реєстрації та проживання на час смерті: Україна, м. Донецьк, бульвар Шевченка, будинок №46 а, квартира №56. В судове засідання заявник [PERSON] та її преставник [PERSON] не зявилися, але заявник надала на адресу суду заяву, у відповідності до якої просить суд розглянути справу у її відсутність. На задоволенні вимогнаполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, проте надав на адресу суду заяву з клопотанням про розгляд заяви у його відсутність, на розсуд суду. Суд, ознайомившись з заявою заявника, вивчивши надані докази, приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п.п.1 - 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - \~державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, - \~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до розяснень, даних в п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Крім того, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватись, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів». Вимоги заявника підтверджено наданими доказами, а саме:копією свідоцтва про укладення шлюбу серії VI-НО № 387695 виданого 06.08.1993 року Калинівським відділом м. Донецька ЗАГС, довідкою про причину смерті до форми № 106/ у № 33 виданої 17.02.2018 року. у відповідності до якої [PERSON] помер 16.02.2018 року, причина смерті атеросклеротичне захворювання серця з порушенням серцевого ритму, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії ДНР № 094756 виданого 17 лютого 2018 року Калинівським відділом записів актів громадянського стану м. Донецька, Відповідно до ст. 317 ЦПК України, - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved