Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт, а саме факт належності заявнику правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.11.2004 року серія ДН № 045210, площею 2,8081 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яковлівської сільської ради Бахмутського району Донецької області на ім`я « [PERSON] », мотивуючи свої вимоги тим, що він [PERSON] , [INFO] , отримав у власність земельну ділянку на підставі розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 20.08.2004 року за № 686, площею 2,8081 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яковлівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, право власності на яку підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку від 26.11.2004 року серія ДН № 045210. При оформленні державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.11.2004 року серії ДН № 045210 у його імені було допущено помилку: замість правильного « [PERSON] » було записано невірне « [PERSON] ». При отриманні державного акту на право власності на земельну ділянку у 2004 році він не звернув уваги на орфографічну помилку в своєму імені. При укладанні договору оренди вказаної земельної ділянки орендодавець звернув увагу на орфографічну помилку в його імені. З причини існування даної помилки орендодавці, з якими він намагався укласти договір оренди його земельної ділянки в наступному, відмовлялись укладати такий договір, посилаючись на орфографічну помилку в його імені в державному акті на право власності на земельну ділянку від 26.11.2004 року серії ДН № 045210, що викликає сумнів відносно того, що йому дійсно належить вказана земельна ділянка на праві власності. Для усунення сумнівів та для можливості подальшого розпорядження земельною ділянкою, у Яковлівській сільській раді Бахмутського району Донецької області йому було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.11.2004 року серії ДН № 045210. Без встановлення у судовому порядку юридичного факту належності правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.11.2004 року серії ДН № 045210 він не має змоги в подальшому реалізувати своє право власності на земельну ділянку, якою він фактично володіє з 2004 року. Просить заяву задовольнити. У судове засідання представник заявника та заявник не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином та своєчасно, до суду надана заява з проханням розглянути справу за їх відсутністю, заяву підтримали та просили її задовольнити. У судове засідання заінтересована особа не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, до суду надана заява з проханням розглянути справу за їх відсутністю, заперечень проти заяви не мають. Суд, врахувавши думку заявника, представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку від 26.11.2004 року серії ДН [NUMBER] 045210 на ім`я « [PERSON] » дійсно належить заявникові [PERSON] , [INFO] , підтверджується письмовими доказами документами, а саме: - згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.10.1977 року [PERSON] (рос.) народився [INFO] , та його батьками є [PERSON] (рос.), та [PERSON] (рос.) (а. с. 9); -згідно паспорту громадянина України, виданого 14.09.2018 року, прізвище, ім`я та по-батькові власника даного документу зазначено як « [PERSON] », а датою його народження вказано « [INFO] »; -згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1420-2059867-2018 [PERSON] народився [INFO] в с. Василівка Артемівського району Донецької області, Україна, місце його проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 статті 293 та пп.1 п.1 ст. 315 ЦПК України передбачений перелік підстав для розгляду справ в порядку окремого провадження серед яких є і встановлення факту родинних відносин. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ця теза підтверджена і п.1 Постанови Пленуму Верховного Cуду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того, пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено те, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (п.1 ст. 81 ЦПК) За приписами ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні був доведений юридичний факт, а саме факт належності заявнику правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.11.2004 року серія ДН № 045210, площею 2,8081 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яковлівської сільської ради Бахмутського району Донецької області на ім`я « [PERSON] ». Оскільки встановлення факту належності даних документів іншим чином неможливо. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved