Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою та просив встановити факт постійного проживання його зі спадкодавицею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] з грудня 2013 року по 08.10.2018 рік включно, оскільки після своєї смерті мати [PERSON] заповідала свою квартиру йому, однак він пропустив строк звернення до нотаріуса, в зв`язку з чим отримала відмову у видачі свідоцтва, тому з метою отримання спадщини просить задовольнити заявлені вимоги. У судове засідання сторони не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: заявник [PERSON] та його представник [PERSON] на заявлених вимогах наполягали, представник зацікавленої особи [PERSON] заперечень проти заявлених вимог не надав, при винесені рішення покладається а розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Як встановлено судом, згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 9,10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 6). За життя [PERSON] заповітом від 10 грудня 1999 року заповідала належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON] ( а.с. 16 - копія заповіту). За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Однак при зверненні [PERSON] до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепи Н.М. від 16.04.2019 року, оскільки ним не подано документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом), а саме не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини за заповітом протягом строків, встановлених ст. 1270 ЦК України (6 місяців) (а.с.15 копія постанови).. Встановлення в судовому порядку факту проживання заявника з померлою [PERSON] необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Актом від 08.05.2019 р., мешканці квартир [ADDRESS] засвідчили факт того, що [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] у грудні 2013 року заселилися до квартири [ADDRESS] де мешкали разом з [PERSON] , як члени однієї родини до дня її смерті ( а.с. 17 - акт). Відповідно до положень статті 315 ЦПК України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved