Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, в обґрунтування якої вказала, що 21.02.2016 року у м.Донецьк померла її донька [PERSON], яка народилася 24.09.1989 року та з 2015 року мешкала у м.Амвросіївка Донецької області. Лікарнею, де померла донька, розташованою за адресою: м.Донецьк, Калінінський район, пр.Ілліча, 104а, було видано лікарське свідоцтво про смерть № 53 від 22.02.2016 року, згідно якого причиною смерті [PERSON] стала хвороба - гострий міліарний туберкульоз. 24.02.2016 року [PERSON] було поховано на центральному кладовищі в м.Красноармійськ Донецької області. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті її доньки через відсутність документів, які є підставою для такої реєстрації, оскільки довідка Республіканської клінічної туберкульозної лікарні про смерть була видана на території, не підконтрольній Україні, а тому державними органами України не може бути прийнята. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину, яка залишилася після смерті доньки, позивач просить суд встановити факт смерті [PERSON], померлої 21.02.2016 року у м.Донецьк. Заявник [PERSON] до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово сповістила суд про розгляд справи у її відсутність. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги свого довірителя, обгрунтовуючи їх викладеними у заяві обставинами. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області до судового засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матірю [PERSON], про встановлення факту смерті якої подана заява та яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб з яким було розірвано 17.06.2014 року, що підтверджується свідоцтвами про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу. Згідно записам у паспорті громадянки України, виданого на імя [PERSON], остання зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно записам у паспорті громадянки України, виданого на імя померлої [PERSON], остання знята з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], 12.09.2014 року. Факт смерті [PERSON] був підтверджений у судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON], рідної сестри померлої, яка повідомила, що вона проживає в [INFO] разом з матірю [PERSON] З 2015 року її рідна сестра [PERSON] зі своїм сином від першого шлюбу [PERSON] стала проживати в [INFO], де з 01.09.2015 року дитина пішла у місцеву школу. 12.02.2016 року сестра зателефонувала і повідомила, що знаходиться в інфекційній лікарні м.Амвросіївка. У понеділок 15.02.2016 року матері подзвонили з лікарні і повідомили, що сестрі стало гірше. Вона заказала пропуск, щоб виїхати до сестри. 17.02.2016 року знову подзвонили з лікарні і повідомили, що [PERSON] стало дуже погано. 18.02.2016 року вона приїхала до лікарні в м.Амросіївку, звідки на машині швидкої допомоги [PERSON] було транспортовано до Республіканської клінічної туберкульозної лікарні м.Донецьк, де 21.02.2016 року та померла. 22.02.2016 року у понеділок вона отримала довідку з моргу про смерть, а 24.02.2016 року привезла сестру до м.Красноармійськ, де в той же день зі своїми рідними сестра була похована на центральному кладовищі в м.Красноармійськ. 25.02.2016 року вона звернулась до РАЦС м. Димитров, однак їй відмовили у видачі свідоцтва про смерть сестри, сказали, що необхідно звертатися до суду. Свідок [PERSON] у суді пояснила, що з [PERSON] останні чотири роки вона підтримувала дружні стосунки. [PERSON] з сином [PERSON] постійно мешкала в м.Димитров з мамою [PERSON] У 2015 році, коли ще було тепло, [PERSON] переїхала в м.Амвросіївка Донецьбкої області. У листопаді 2015 року вона в останнє бачила [PERSON], яка приїжджала в м.Димитров. У грудні 2015 року вони телефонували одна одній. 21.02.2016 року [PERSON] за телефоном повідомила їй про смерть [PERSON] в лікарні м.Донецьк. 24.02.2016 року сестра померлої [PERSON] привезла [PERSON] з м.Донецьк до м.Красноармійськ, де на центральному кладовищі [PERSON] була похована. Вона була присутня на похованні подруги, бачила останню мертвою. Від ріжних померлої їй відомо, що [PERSON] померла від туберкульозу головного мозку. Відповідно до\~ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення доля охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження чи відсутність неоспорюваних прав. За приписами п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 \~ч.ч.1,\~3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Указом Президента України від 14.11.2014 року № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв; евакуації працівників; вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції на ролботу в іншу місцевість. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 місто Донецьк є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, у звязку з чим їх зобовязано переміститися в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі. Згідно за наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті її доньки. Суд вважає, що юридичний факт знайшов підтвердження у судовому засіданні, зокрема, поясненнями свідків було доведено факт смерті [PERSON], померлої 21.02.2016 року. Від встановлення цього факту у заявниці виникають права та обовязки, повязані з правом отримання спадщини за законом, у звязку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved