Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 11.01.2007 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Донецькшахтобуд». В січні 2007 року він був командирований на шахту № 10 м. Нововолинська Волинської області в якості гірничого майстра ділянки № 4. 22 січня 2007 року на території шахти отримав травму - перелом лівої ноги. Першу допомогу позивачу надали в травмпункті, а через тиждень був направлений в лікарню міста Шахтарська. Після виписки звернувся до відповідача з приводу видачі акта про нещасний випадок на виробництві, однак отримав акт № 9 про нещасний випадок невиробничого характеру від 04.02.2007 року. Зазначив, що вказаний акт не відповідає дійсності та складений з порушенням встановленого порядку. Встановлення факту отримання травми на виробництві необхідно для проходження МСЕК, визначення розміру втрати професійної працездатності та отримання виплат, встановлених законодавством України. Просив встановити факт отримання позивачем травми на виробництві (шахта № 10 в м. Нововолинськ) в січні 2007 року, визнати акт № 9від 04.02.2007 року про нещасний випадок невиробничого характеру недійсним. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав, суду пояснив, що нещасний випадок стався з ним під час виконання трудових обов»язків. Наступного дня звернувся в лікарню м.Нововолинськ. Через тиждень звернувся в лікарню м.Шахтарська. Писав пояснення, що нещасний випадок стався на автобусній зупинці, бо йому погрожували. На підприємство з приводу складання акту про нещасний випадок на виробництві не звертався. Керівництво підприємства та диспетчер знали про нещасний випадок з ним. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Худіч М.М., діючий на підставі довіреності від 08.01.2014 року, та третьої особи Структурного підрозділу Публічного Акціонерного товариства «Донецькшахтобуд» Шахтарського шахтобудівельного управління, діючий на підставі довіреності від 15.01.2013 року, суду пояснив, що позовні вимоги не визнає з наступних підстав. У разі, якщо б з позивачем дійсно стався нещасний випадок на виробництві диспетчер повідомив би головного інженера підприємства, начальника участка і заніс би записи в журнал обліку нещасних випадків. В своїй заяві позивач сам вказав, що нещасний випадок стався на автобусній зупинці. В 2013 році [PERSON] їздив у м. Нововолинськ, міг би привезти докази позову, а саме виписки з лікарні, копії документів з підприємства. Але позивач жодних доказів в підтвердження позову не надав. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Шахтарську Донецької області Новиком В.М., діючий на підставі довіреностей № 01-18/01-46 від 04.01.2013 року, № 01-18/05-27 від 08.01.2014 року, позовні вимоги не визнав, суду пояснив,що позивач не надав суду доказів у підверждення позовних вимог. Пролсив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Нововолинську Волинської області не направив свого представника для участі в судовому засіданні, надав суду заперечення, в якому вказав, що не може залучатись в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у зв»язку з тим, що ПАТ «Донецькшахтобуд». Шахтарське шахтобудівельне підприємство не було зареєстровано як страхувальник у Нововолинському відділенні Фонду. Судом, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих особами, які брали участь у справі, доказів, встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. З трудової книжки, розпочатої на ім'я позивача 15 січня 1975 року, вбачається, що 11.01.2007 року позивач був прийнятий на підприємство відповідача гірничим майстром з повним робочим днем під землею на підставі наказу № 3/к від 09.01.2007 року. Згідно з актом № 9 про нещасний випадок невиробничого характеру від 04.02.2007 року, зі слів постраждалого [PERSON], останній, знаходячись в командировці вахтовим методом в м. Нововолинськ, біля автобусної зупинки підслизнувся та впав на ліве коліно. Причина нещасного випадку - особиста необережність постраждалого. Із заяви позивача вбачається, що з [PERSON] 22 січня 2007 року по путі на роботу стався нещасний випадок: впав на автобусній зупинці. Свідків нещасного випадку немає. Із заяви від 05.03.2010 року вбачається, що позивач звертався до відповідача з приводу надання акту про нещасний випадок який стався по путі на роботу. З повідомлення ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолиснька» № 4.2/79 від 31.01.2014 року вбачається, що ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолиснька» створене згідно наказу Мінвуглепрому 07.12.2007 року, тому не в змозі надати інформацію за січень 2007 року. З повідомлення Нововолинської центральної міської лікарні № 423/01-01 від 10.02.2014 року вбачається, що згідно даних наявної документації в Нововолинській ЦМЛ, [PERSON] за медичною допомогою з приводу виробничої травми в міську лікарню за період з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року не звертався, на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував. З повідомлення Шахтарської центральної міської лікарні № 288-01/04 від 24.01.2014 року вбачається, що за даними архіву ЦМЛ фактів звернення [PERSON] немає. Суд не може прийняти у якості доказів заяви [PERSON], [PERSON], посвідчені нотаріусом, тому що вказані особи не допитувались у якості свідків в судовому засіданні. Клопотань про їх допит у судовому засіданні позивач не заявляв. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справі не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні [PERSON] не надано жодних доказів в підтвердження позовних вимог, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоказаністю.

Outcome: dismissed