Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, згідно якого [PERSON], [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] є повнорідним братом [PERSON] [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] з метою підтвердження родинних стосунків для отримання громадянства України. Свої вимоги мотивував тим, що з 24.05.2000 року він зареєстрований як приватний підприємець. З цього ж часу на законних підставах проживає в Україні. Має місце постійної реєстрації за вказаною адресою. Разом з ним за вказаною вище адресою проживають члени сім'ї: дружина [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] З 2000 року в Одесі проживає його рідний брат [PERSON] 1958 р.н., який також працює підприємцем. Брат отримав громадянство України в 2010 році, що підтверджується копією його паспорту. Заявник вказує на те, що, маючи намір отримати громадянство України, він подав необхідний пакет документів до ГУ державної міграційної служби України в Одеській області, від якої 19.12.2019 року отримав листа про необхідність надання документів, які б підтверджували, що він та брат [PERSON] [INFO] є повнорідними братами та мають спільних батьків. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній. Представник зацікавленої особи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області у судове засідання не з'явився, про розгляд справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши свідка, вважає заяву підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293, п. 1) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] мав громадянство Ісламської Республіки Афганістан, проте згідно ноти Міністерства закордонних справ ІРА № 1661-3 від 26.10.1391 (15.01.2013 року) йому надана позитивна відповідь на вихід з громадянства на підставі указу № 6093 від 04.10.1391 (24.12.2012 р.) Президента Ісламської Республіки Афганістан. Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців [PERSON] зареєстрований з 18.04.2000 року як фізична особа - підприємець за адресою: [ADDRESS]. 09 лютого 2000 року [PERSON] зареєстрований у Державному реєстрі фізичних осіб та отримав реєстраційний номер облікової картки платників податку [NUMBER]. З метою отримання дозволу на імміграцію та прийняття громадянства України заявник звернувся з відповідною заявою до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області. Проте, листом від 19.12.2019 року вих. № 5100.4.5-18701/51.1-19 йому було повідомлено про необхідність надати документи, які підтверджують, що він та [PERSON], [INFO] є повно рідними братами та мають спільних батьків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня і 995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Факт того що, [PERSON], [INFO] є повнорідним братом [PERSON] [INFO] підтверджується наступними документами. Так, згідно свідоцтва про народження заявника [PERSON] № [NUMBER], виданого головним управлінням з реєстрації населення Міністерства Внутрішніх Справ Ісламської Республіки Афганістан ім'я батька вказане [PERSON], ім'я діда вказане [PERSON], місце народження вказано Ненгархар. А згідно свідоцтва про народження [PERSON] № [NUMBER], виданого головним управлінням з реєстрації населення Міністерства Внутрішніх Справ Ісламської Республіки Афганістан відносно [PERSON] ім'я батька вказане [PERSON], ім'я діда вказане [PERSON], місце народження вказано Ненгархар. Крім того, суду було надано Афідевіт, відповідно до якого [PERSON], жінка [PERSON], підтвердила, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дійсно, є її дітьми. Зазначений документ було засвідчено нотаріусом Делі (Індія) Раджив Кумар, окружного магістрату (Схід) Уряду Національної столичної території Делі та апостильовано у відповідності до Гаазької Конвенціївід 05 жовтня 1961 року. Отже, факт родинних відносин підтверджується співпаданням їх прізвища, імені по-батькові, а також сімейними фотокартками, письмовими свідченнями матері заявника [PERSON], показами [PERSON], якого було допитаноу судовому засіданні в якості свідка. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ст. 293 ЦПК України Ст. 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок) Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 13 ЦПК України, визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до положень ст.ст.76, 77, 78,80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже, з урахуванням вказаного суд вважає доведеним факт того, що [PERSON], [INFO] є повнорідним братом [PERSON] [INFO]. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання. У зв'язку з вищевикладеним, на підставі повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що про задоволення заяви в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved