Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту належності трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 30 червня 1978 року на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування заяви зазначила, що в її трудовій книжці серії [NUMBER] , виданої 30 червня 1978 року неправильно зазначено її прізвище « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », також неправильно зазначено ім`я « [PERSON] », тоді як справжнє ім`я « [PERSON] ». Ці помилки створюють для неї перешкоду в призначенні пенсії за віком, тому вона звернулася за захистом свого права до суду. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні, вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило (а.с. 24). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити. Суд, встановив, що у трудовій книжці серії [NUMBER] від 30 червня 1978 року прізвище заявниці зазначено неправильно як « [PERSON] », тоді як справжнє прізвище « [PERSON] », ім`я зазначено як « [PERSON] », тоді як справжнє ім`я « [PERSON] ». 20 липня 1978 року заявниця закінчила Міське професійно - технічне училище №14 у м. Миргород Полтавської області та була направлена розподілом для подальшого працевлаштування за спеціальністю до організації «Постійно діючий будівельний потяг». З 24 липня 1978 року до 10 листопада 1980 року працювала будівельним маляром 3-го розряду ПДСП, де і було видано трудову книжку. При оформленні трудової книжки у графі прізвище було зазначено дівоче прізвище « [PERSON] », а ім`я вказано російською мовою « [PERSON] » натомість правильного українською мовою « [PERSON] ». 11 вересня 1979 року вона уклала шлюб з [PERSON] , спільне прізвище подружжя було обрано « [PERSON] ». Після реєстрації шлюбу на підставі свідоцтва про одруження уповноважена особа у відділі кадрів за місцем працевлаштування, внесла виправлення до трудової книжки [NUMBER] від 30 червня 1978 року у графі прізвище, помилково вказала російською мовою, як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Вищевказані помилки, зазначені в трудовій книжці, були допущені внаслідок перекладу прізвища та імені з української на російську мову, якою заповнювалася трудова книжка. Згідно із пунктом 2.6 розділу II Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 року за №110, у разі виявлення неправильного запису відомостей про роботу, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Наразі внести виправлення в трудову крижку неможливо, оскільки організація «Постійно діючий будівельний потяг» де було зроблено відповідний запис припинила свою діяльність. Факт належності заявниці трудової книжки, виданої на ім`я « [PERSON] » підтверджується копією паспорта, копією атестата № [NUMBER] , копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копія посвідчення № [NUMBER] про присвоєння кваліфікації, копія свідоцтва № [NUMBER] про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації, копією довідки форми ОК-5 (а.с. 6,9-12,12,15,16,17). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом беззаперечно встановлено, що в трудової книжці серії [NUMBER] , виданої 30 червня 1978 року неправильно зазначено прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] », неправильно зазначено ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Таким чином, підлягає встановленню судом факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 30 червня 1978 року, який має юридичне значення, для заявниці, оскільки дозволяє реалізувати її право на призначення та отримання пенсії за віком.

Outcome: approved