Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з уточненою заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, в якому просить суд: - встановити факт проживання спадкоємця [PERSON], [INFO] однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини із спадкодавицею [PERSON], померлою [INFO] року в с. Саглани Білгород-Дністровського району Одеської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON], [INFO] Після її смерті на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із 1/12 частки земельної ділянки загальною площею 3,56 га, яка належала [PERSON], померлій [INFO] року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 16.11.2010 року приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області по спадковій справі № 37/2010 та зареєстрованим в реєстрі за № 3187. В червні 2018 року заявник [PERSON], який вважається померлій [PERSON] пасинком, звернувся до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину до майна [PERSON], проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз'яснено необхідність встановлення в судовому порядку факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Наведене в сукупності зумовило заявника звернутися до суду з даною заявою. Представники заявника [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні уточнену заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова, заперечень проти вимог заявника не має, про що надала на розгляд суду відповідну заяву. Заслухавши представників заявника, які заяву підтримали у повному обсязі, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із 1/12 частки земельної ділянки загальною площею 3,56 га, яка належала [PERSON], померлій [INFO] року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 16.11.2010 року приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області по спадковій справі № 37/2010 та зареєстрованим в реєстрі за № 3187. При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв'язку з тим, що [PERSON] необхідно надати рішення суду про те, що він проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.22,23). Згідно наданої довідки виконавчим комітетом Красненської сільської ради Тарутинського Одеської області за № 527 від 25.05.22018 року, вбачається, що [PERSON] значиться зареєстрований у місці проживання на території сільської ради за адресою: [ADDRESS], з 03.07.2001 року по теперішній час. [PERSON] мешкав сумісно та вів сумісно господарство зі своєю матер`ю - [PERSON] по день її смерті, [INFO] року (а.с.13). Згідно довідки виданої виконкомом Салганської сільської ради № 534 від [INFO] року, вбачається, що [PERSON] являється жителем [ADDRESS] та дійсно мешкала за вищевказаною адресою без реєстрації з 16.10.2017 року до дня смерті [INFO] року (а.с.14). Згідно показів свідків [PERSON], [PERSON] мешканців с. Красне Тарутинського району Одеської області, вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року є матер`ю [PERSON] Крім того, підтверджують, що останні роки [PERSON] проживала у свого сина, який здійснював її догляд, оскільки остання хворіла та її був потрібен догляд (а.с. 15,19). Відповідно до довідки наданої виконавчим комітетом Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області за № 740 № 11.09.2018 року, вбачається, що [PERSON] в період з 16.10.2017 р. по [INFO] р. (по день смерті) тимчасово фактично проживала в с. Салгани Білгород-Дністровського району, де вона померла (а.с.73). Згідно довідки Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 2973/2-20 від 10.09.2018 року, вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року, за адресою [ADDRESS] дійсно з 16.11.2017 року по [INFO] року тимчасово проживала за вказаною адресою без реєстрації разом зі своїм сином [PERSON] (а.с.74) Згідно показів свідків [PERSON], [PERSON] мешканців с. Красне, Тарутинського району Одеської області, вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року проживала разом зі своїм сином [PERSON] вела спільне господарство близько двадцяти років за адресою: [ADDRESS] Одеської області, але приблизно за місяць до смерті [PERSON] забрав її до своєї родини у Білгород-Дністровський район оскільки вона хворіла та її був потрібний догляд, де вона померла (а.с.75,76). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. За правилами статей 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Як було встановлено в судовому засіданні представниками заявника не надано суду належних доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Так письмові пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи на думку суду не є належними доказами по справі на доведення проживання упродовж певного часу однією сім'єю, оскільки зі змісту пояснень свідків не можливо встановити, що заявник та спадкодавець були пов'язані спільним побутом, крім того зі змісту пояснень свідків, вбачається, що у заявника є родина з якою він проживає у с. Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області. Під час судового розгляду представниками заявника були відсутні будь-які клопотання з приводу допиту свідків, щодо пояснень, які були надані суду разом з матеріалами справи. Згідно наданих довідок не можливо встановити, що заявник та спадкодавець були пов'язані спільним побутом за час проживання однією сім'єю. Крім того, як вбачається зі змісту довідки наданої Шабською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, заявник проживав у с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області. Інших доказів, що заявник проживав однією сім'єю разом із спадкодавцем та був пов'язаний спільним побутом суду не було надано. Згідно зі ст. 263 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У зв'язку з цим суд зобов'язаний навести в рішенні висновок про доведеність чи недоведеність фактів, з якими законодавство пов'язує наявність порушеного права, або інші підстави щодо задоволення заявлених вимог. Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що заявником не надано належних доказів на своє підтвердження факту проживання [PERSON] однією сім'єю разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] року, не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Outcome: dismissed