Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просила встановити факт перебування її на утриманні чоловіка [PERSON], який помер 23 вересня 2016 року, оскільки після його смерті вона звернулася до заінтересованої особи з приводу отримання пенсії по втраті годувальника, однак їй було відмовлено в звязку з відсутністю документів, що засвідчують факт зареєстрованого спільного місця проживання, тому з метою отримання пенсії у звязку з втратою годувальника просить задовольнити заявлені вимоги. Заінтересованою особою заявником зазначено Довгинцівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який не має статусу юридичної особи, а є лише структурним підрозділом, тому суд вважає необхідним замінити зазначену в заяві заінтересовану особу на належну Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягала. Представник заінтересованої особи [PERSON] управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON] з 12 квітня 1975 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.8 копія свідоцтва про укладення шлюбу) 23 вересня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 700918 (а.с.9). Згідно ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058-IV, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича ([PERSON]), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно п.1 ч. 2 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Так, пунктом 2.3. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також документ про перебування членів сімї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Згідно п. 2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сімї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. При зверненні [PERSON] до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника заявниця отримала листа від 26.12.2017 р. № 2112/02/32, про відмову в перерахунку пенсії, оскільки нею не надано документів, передбачених Порядком від 25.11.2005 р. № 22-1, а саме документу про перебування її на утриманні померлого годувальника (а.с.10 копія повідомлення). Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого чоловіка необхідно для вирішення питання щодо перерахунку пенсії відповідно до статті 36 розділу 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Актом від 16 березня 2018 р. з місця проживання, складеного мешканцями квартир №25, 27, 41 в будинку № 46 по вул. Дніпровське шосе в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та посвідченого майстром ТОВ «Комбінат благоустрою», підтверджено, що [PERSON] дійсно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] за однією адресою з 1998 р. по день його смерті (а.с. 11 копія акту). З січня 2017 року [PERSON] перебуває на пенсії (а.с. 7 копія пенсійного посвідчення), а отже є непрацездатною особою. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень статті 315 ЦПК України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved