Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її двоюрідною бабкою [PERSON], померлою [INFO], та факту належності останній за життя правовстановлюючого документу: свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] виданого 03 вересня 1993 р., оскільки при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті двоюрідної бабки [PERSON] Крім того у свідоцтві про право власності на житло в написанні прізвища [PERSON] було допущено помилку, що позбавляє заявника можливості прийняти спадщину після смерті родички. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Наполягали на задоволенні заяви в повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] вимоги заяви підтримали та, будучи допитаними з їхньої згоди в якості свідків, підтвердили факт того, що померла [PERSON] була двоюрідною бабкою [PERSON] по лінії її батька, також зазначили, що [PERSON] до самої смерті проживала в сім'ї [PERSON], яка її доглядала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сім'ю [PERSON] знає з 70-х років. З ними весь час проживала [PERSON], яка була родичкою [PERSON] Вислучавши учасників справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 03 вересня 1993 р., виданого Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, власниками квартири [ADDRESS], зазначені [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7 - копія свідоцтва). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). При зверненні заявника [PERSON] до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], отримала постанову приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. від 01 серпня 2018 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з тим, що у заявниці не підтверджується факт родинних відносин із спадкодавцем та розбіжністю в документах (а.с. 6 - копія постанови). Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, розбіжності у букві прізвища померлої [PERSON], зазначеному в свідоцтві про право власності на житло та свідоцтві про смерть, сталися внаслідок помилкового перекладу її прізвища з російської на українську мову та позбавляють можливості заявника прийняти спадщину після смерті спадкодавця. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Тому встановлення в судовому порядку факту родинних відносин заявнику необхідно для прийняття спадщини. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Враховуючи досліджені матеріали справи, показання свідків, суд приходить до висновку, що факти, які просить встановити заявник, є юридичними, оскільки від їх встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок їх встановлення, вони не пов'язані з наступним вирішенням спору про право та встановлення їх іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved