Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження - місто Болград Болградського району Одеської області, зобов`язати Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) провести реєстрацію народження дитини та видати свідоцтво про народження, де в графі «мати» записати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, а в графі «батько» - [PERSON] , записати відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Свої вимоги мотивував тим, що в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Болград Болградського району Одеської області. Згідно повідомлення Авангардівської селищної ради від 29 січня 2021 року № 109 на території с. Радісне виявлено неповнолітнього [PERSON] , який залишився без батьківського піклування. Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] своєї дитини громадянка [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не зареєструвала, свідоцтво про народження не отримувала, тому її син [PERSON] проживає не маючи документів, підтверджуючих особу. 13 березня 2021 року старшим дільничним офіцером поліції Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеської області проведена процедура встановлення особи громадянина [PERSON] , складений відповідний Акт, що останній дійсно є громадянин [PERSON] і народився [INFO] . Згідно Акту судово-медичного (дослідження) обстеження № 41 від 25 лютого 2021 року надано висновок про те, що анатомо-фізіологічні особливості організму [PERSON] , відповідають шістнадцяті рокам.У зв`язку із чим, заявник звернувся до суду із вказаною заявою. У судовому засіданні представник заявника наполягала на задоволенні заяви. Неповнолітня дитина [PERSON] у судовому засіданні вказав про те, що йому не видавалось свідоцтво про народження. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву, у якій позовні вимоги заяви визнав та просив справу розглянути у його відсутність (а.с. 24). Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено у судовому засіданні, згідно медичного свідоцтва про народження №273/293 від 10.06.2004 року, [PERSON] , у пологовому відділі Болградської ЦРЛ народила [INFO] дитину - хлопчика (а.с. 6). Згідно акту судово-медичного (дослідження) обстеження №41 від 25.02.2021 року надано висновок про те, що анатомно-фізіологічні особливості організму [PERSON] , [INFO] відповідають шістнадцяти рокам (а.с. 7). Також особу громадянина [PERSON] встановлено згідно актів встановлення особи від 13.03.2021 року за участю осіб, які здійснюють впізнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8-10). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.01.2021 року, померла [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до повідомлення Авангардівської селищної ради від 29 січня 2021 року № 109 на території с. Радісне виявлено неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування. Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 12). Згідно довідки Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №424 від 15.03.2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] не зареєстрований, але фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , житло зйомне (а.с. 14). Відповідно до довідки Великодальницького закладу загальної середньої освіти №8 від 09.02.2021 року вбачається, що [PERSON] , 2004 року народження, дійсно навчався в Великодальницькому закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 з 1-го по 11 клас включно. В школу поступив без свідоцтва про народження (а.с. 15). Згідно довідки центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації №131 від 06.07.2021 року, зазначено, що [PERSON] дійсно перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації з 12.02.2021 року (а.с. 19). Як вбачається з висновку начальника Біляївського міськрайонного відділу ДРАЦС у справі про реєстрацію народження з пропуском встановленого строку, було відмовлено в державній реєстрації народження з пропуском встановленого строку відносно [PERSON] (а.с. 17). Отже, вирішити питання реєстрації народження дитини у позасудовий спосіб не вбачається можливим. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ визначено, що охорона дитинства - це система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав. Відповідно до норм абзацу 3 частини 3 статті 5 Закону України «Про охорону дитинства» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей. Частиною 1 статті 25 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Частиною 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved