Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, в інтересах неповнолітнього [PERSON] в якій просить встановити юридичний факт того, що померлий [INFO] [PERSON] є рідним батьком [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] , у м. Скадовську. вона одружилась з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . 13.04.2007 року заявниця та [PERSON] , шлюб розірвали. Після того заявниця та [PERSON] деякий час проживали оремо, але потім знову почали жити разом за адресою заявниці. [INFO] у них народився син [PERSON] , але оскільки на момент народження заявниця була розлучена і не перебувала у будь якому шлюбі, органи реєстрації акті цивільного стану Скадовського РУЮ, провели реєстрацію народження дитини у відповідності до ст. 135 СК України. Встановлення факту родинних відносин необхідно для поновлення особистих немайнових прав дитини, оскільки документами факт родинних відносин підтвердити неможливо без рішення суду. В судове засідання заявник не з`явилась, від представника заявника - адвоката Литвиненка Є.О. до суду надійшла заява в якій просив розглянути справу за їх відсутності, наполягає на задоволенні позову. Представник зацікавленої особа Скадовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини; позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду; заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу; заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб 27.06.1992 року, актовий запис №56, та їм присвоєно прізвища «[PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.7). [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 13.04.2007 року (а.с.10). [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). 01 жовтня 2019 року ухвалою суду призначено судову молекулярно-генетичну експертизу для встановлення біологічної спорідненості по чоловій лінії [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З висновку експерта №1064 від 15.01.2020 встановлено, що генетичні ознаки Y-хромосоми [PERSON] та [PERSON] збігаються між собою, тобто спорідненість по чоловічій лінії між даними особами не виключається. Згідно постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК. Враховуючи викладене, суд вважає наявними підстави для задоволення заяви, оскільки встановлення юридичного факту необхідно для поновлення особистих немайнових прав дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved