Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Заявник [PERSON], звернулась в суд з заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт її постійного проживання разом з її чоловіком [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто момент смерті останнього, яка наступила 06 лютого 2007 року. В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що 06 лютого 2007 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить: житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований по вул. Стрийській, 47 в с. Заліски Жидачівського району Львівської області, - який померлий фактично прийняв у спадщину після смерті [PERSON], оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав з нею, хоча юридично своїх прав не оформляв. За життя її чоловік не розпорядився своїми правами на випадок смерті, а саме не склав заповіту. Відтак, вона, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, проте отримала відмову у видачі такого, у звязку з тим, що пропустила піврічний строк для прийняття спадщини. Просить врахувати, що спадщина нею фактично прийнята, оскільки на момент її відкриття вона проживала(без реєстрації) із спадкодавцем та в законодавчо визначений строк не відмовилась від неї. Окрім того, протягом законодавчо визначеного строку вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але як виявилось вказана заява не зареєстрована в спадковому реєстрі. Оскільки, вказана відмова нотаріуса позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Заявник [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області [PERSON] подав заяву в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, оскільки проти задоволення заявлених заявником вимог не заперечує. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 06 лютого 2007 року, у віці 49 років, в с. Заліски Жидачівського району Львівської області, помер [PERSON], про що 06 лютого 2007 року складено відповідний актовий запис №72 та Жирівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 06 лютого 2007 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №080676 /а.с. 8/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить: житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований по вул. Стрийській, 47 в с. Заліски Жидачівського райну Львівської області, - який померлий фактично прийняв у спадщину після смерті [PERSON], оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав з нею, хоча юридично своїх прав не оформляв /а.с. 6-7/. Судом встановлено, що заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З долученої до матеріалів справи копії паспорта громадянина України серії КА 338237 виданого Жидачівським РВ УМВС України у Львівській області, вбачається, що заявник [PERSON], з 04.02.1984 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. /а.с. 4-5/. Постановою державного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу № 995/02-31 від 29 листопада 2016 року, встановлено факт звернення заявника до нотаріуса із заявою видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що вона пропустила піврічний термін, передбачений цивільним законодавством для подання заяви /а.с. 10/. Разом з тим, в поданій до суду заяві заявник пояснила, що протягом життя і до дня його смерті спільно проживала зі спадкодавцем [PERSON], оскільки останній був її чоловіком, з яким спільно вели спільне господарство. Вказані обставини підтвердили суду, наданими письмовими поясненнями, свідки [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що заявник дійсно проживала з своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті спільно, вели спільне господарство. /а.с. 11-15/. У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Окрім того, факт проживання заявника зі спадкодавцем додатково підтверджується довідкою виданою Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області від 26 грудня 2017 року за вих. №1104 /а.с. 21/. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини, так як у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання [PERSON] із її чоловіком [PERSON], який помер 06 лютого 2007 року, на час відкриття спадщини та смерті останнього. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved