Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просив суд встановити факт постійного проживання з [PERSON], який помер 19 вересня 2017 р., на час відкриття спадщини за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Гора Попова ([PERSON])[ADDRESS]. Заявник та його представник заявлені вимоги підтримали. Представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник перебував у шлюбі з [PERSON], [INFO] Шлюб зареєстрований Лисичанським міським відділом ЗАГС Ворошиловградської області 22 листопада 1985 р., актовий запис № 1093. Перебуваючи в шлюбі у заявника з [PERSON] спільних дітей не було, але разом з ними був зареєстрований та проживав [PERSON], [INFO] за адресою м. Лисичанськ, вул. Гора Попова ( [PERSON])[ADDRESS], який доводився сином від першого шлюб дружині заявника. 15 березня 2017 р. померла дружина заявника [PERSON] - даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 20 березня 2017 р. Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 378. За час проживання заявника разом з дружиною та її сином [PERSON] була приватизована квартира за адресою Луганської обл., м. Лисичанськ вул. Гора Попова, буд. 17. кв. 7 в рівних долях, тобто по 1/3 частині кожному з вказаних осіб. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27 грудня 1994 р. На момент смерті матері - заявник не був зареєстрований за адресою своєї дружини і 1/3 частину житлової квартири фактично прийняв син [PERSON]. Після смерті дружини заявник разом з [PERSON] поховали [PERSON] і заявник продовжували мешкати з [PERSON] за адресою м. Лисичанськ вул. Гора Попова ([PERSON])[ADDRESS]. В осінє-зимовий період заявник та [PERSON] мешкали в місті Лисичанську, а весняно-літній періоди заявник та [PERSON] виїжджали Кремінський район, село Новомикільске, де за адресою по вул. Комсомольска, буд №23 займалися господарством, саджали огород, готовили запаси на зиму і в такому режимі заявник і [PERSON] жили по час смерті останнього. 19 вересня 2017 р. помер [PERSON] відповідний факт підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 20 вересня 2017 р. Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1147. Батько померлого [PERSON] - [PERSON], помер 25 листопада 1974 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, місце реєстрації РРФСР, Магаданська область, Сусуманський район селище Млунджа, актовий запис №24 від 27 листопада 1974 р. 28 вересня 2017 р. заявник звернувся до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. В зв'язку з чим нотаріусом заведена спадкова справа № 77-2017. Після смерті [PERSON] ніхто крім заявника з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, це підтверджується Витягом з спадкового реєстра № 49267756 від 28 вересня 2017 р. 30 березня 2018 р. заявник звернувся до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], із заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири № 7 (сім), що знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Гора Попов, ([PERSON]), буд. 17 (сімнадцять), Луганської області, Україна, яка належала померлому [PERSON], та на 1/3 частину квартири № 7 (сім), що знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Гора Попова ([PERSON]), буд. 17 (сімнадцять), Луганської області, Україна, яка належала матері померлого - [PERSON], яка померла 15.03.2017 р., після смерті якої [PERSON], спадщину прийняв фактично, але юридично не оформив своїх спадкових прав та помер. Приватний нотаріус [PERSON] видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що спадкоємець в даному випадку заявник надав нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно, але докази про спільне проживання однією сімєю не менше, як 5 років до часу відкриття спадщині спадкодавця і у заявника відсутні. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved