Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , 1910 року народження та її матері [PERSON] , 1956 року народження року народження, однією сім`єю більше п`яти років, до часу відкриття спадщини, починаючи з серпня 1987 року по [INFO] , тобто по день смерті [PERSON] включно . [INFO] померла - [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована у [ADDRESS] , яка рідною сестрою бабусї її матері . [INFO] померла - [PERSON] , яка також на день смерті була зареєстрована у [ADDRESS] . Померлі [PERSON] , 1910 року народження та моя мати [PERSON] , 1956 року народженя, прозивали разом та були разом прописані ( зареєстровані) за адресою [ADDRESS] з серпня 1987 року по [INFO] , тобто по день смерті [PERSON] включно, однією сім`ю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За життя [PERSON] , заявниця та її мати [PERSON] , разом приватизували квартиру та є її співласниками. За життя [PERSON] , 1910 року народження та моя мати [PERSON] , 1956 року народженя разом вели спільний бюджет та спільне господарство. Проживаючи сумісно, маючи спільний бюджет, спільне харчування, здійснювали купівлю майна для спільного користування, приймали спільну участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали один одному взаємну допомогу, у тому числі підчас хвороби . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , яку мати заявниці прийняла фактично, будучи зареєстрованою разом з померлою на день її смерті . Інших спадкоємців окрім матері заявниці, після смерті [PERSON] ні за заповітом, ні за законом не має. Після смерті [PERSON] , 1956 року народження заявник, у встановлений законом шестимісячний строк, звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. з заявою про прийняття спадщини, оформила спадщину після матері та отримала свідоцтво про право на спадщину на своє ім`я, та разом з тим отримала відмову на видачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, яка належала [PERSON] , яку вона прийняла фактично за життя, але юридично не оформила, в зв`язку з відсутністю між [PERSON] , 1910 року народження та моєю матір`ю [PERSON] , 1956 року народження факту родинних відносин. Ухвалою суду від 10.08.2021 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду. Представник заявника звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з таких підстав. Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.07. 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу у Дніпропетровській області. [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.12. 2020 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом серії НРК 552768 від 22.07.2021 року, спадкоємцем майна [PERSON] , 1956 року народження, померлої [INFO] є її донька - заявниця [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Р.О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, яка належала [PERSON] , яку вона прийняла фактично за життя, але юридично не оформила, в зв`язку з відсутністю між [PERSON] , 1910 року народження та моєю матір`ю [PERSON] , 1956 року народження факту родинних відносин. Відповідно до спадкової справи № 881/2018 заведеної щодо спадщини [PERSON] , померлої [INFO] , до державного нотаріуса Другої КДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталася [PERSON] , 1956 року народження, інших звернень не було. Відповідно до спадкової справи № 37/2021 заведеної щодо спадщини [PERSON] , померлої [INFO] , до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Р.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталася [PERSON] , 1983 року народження, інших звернень не було. Відповідно до акту від 29.07.2021, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , та затвердженого технічним директором КК ТОВ «ДОМ.КОМ», з серпня 1987 року померла [PERSON] , 1956 року народження проживали разом з померлою [PERSON] за адресою [ADDRESS] по [INFO] , по день її смерті включно однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини. За ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про прав спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Ст. 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодекс) України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України). Ст. 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 Цивільного кодексу України). Ст. 1221 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ч. 2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П.5 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. П.6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999р. №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , 1910 року народження та [PERSON] , 1956 року народження року проживали однією сім`єю більше п`яти років, до часу відкриття спадщини, починаючи з серпня 1987 року по [INFO] , тобто по день смерті [PERSON] включно, а тому наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю з метою оформлення спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved