Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] в м. Горлівка Донецької області помер її чоловік [PERSON] . З чоловіком до часу його смерті вони вели спільне господарство, були пов`язані спільними побутом, мали єдиний бюджет, проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Заявниця перебуває на обліку у Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні ПФУ і отримує пенсію за віком, розмір якої з березня 2019 року складає 2702 грн. 09 коп. Чоловік заявниці за життя також перебував на обліку у Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні ПФУ і отримував пенсію за віком в розмірі 11658 грн. 24 коп. Таким чином, вона, як дружина, перебувала на утриманні чоловіка, оскільки розмір його доходу був значно більшим за її дохід, вона отримувала від чоловіка допомогу, що була постійним та основним джерелом до її існування. У теперішній час у зв`язку зі смертю чоловіка вона втратила джерело засобів до існування та її пенсії не вистачає для задоволення мінімальних життєвих потреб. Підтвердження факту перебування на утриманні чоловіка є необхідним для призначення їй пенсії та іншим шляхом вирішити це питання неможливо. Просить суд встановити факт її перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , з 08 травня 2002 року на час його смерті [INFO] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представником [PERSON] , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, подано заяву про розгляд справи без участі сторони заявника, в якій зазначено про підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Представник заінтересованої особи \~Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області Ошовська О.В. в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. З`ясувавши позицію заявника, її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено та підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданим 23 січня 1979 року виконкомом Встречненської селищної ради Білібінського району Магаданської області, актовий запис № 01, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились [INFO] січня 1979 [INFO] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 9). З картки прописки (а.с. 16) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані разом за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Заявницю [PERSON] згідно довідки УСЗН Костянтинівської міської ради № 0000453177 від 09 січня 2018 року (а.с. 5) було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] згідно довідки УСЗН Костянтинівської міської ради № 0000453103 від 09 січня 2018 року (а.с. 8) також було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: [ADDRESS] . Згідно трудової книжки (а.с. 18), пенсійного посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 10) [PERSON] мала трудовий стаж, є отримувачем пенсії як інвалід другої групи з 08 травня 2002 року довічно, відповідно до довідки № 5923 від 30 вересня 2019 року (а.с. 25, зв. бік) перебуває на обліку у Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні ПФУ, розмір одержаної пенсії в квітні 2019 року склав 2702 грн. 08 коп. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 травня 2019 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Горлівка Донецької області, актовий запис № 309 від 14 травня 2019 року (а.с. 14). Відповідно до довідки № 5922 від 30 вересня 2019 року Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління ПФУ (а.с. 25) [PERSON] перебував на обліку в управлінні і одержував пенсію за віком, розмір якої з березня 2019 року складав 11658 грн. 24 коп. Відповідно до акта Комунального підприємства «Керуюча компанія міста Горлівка» від 08 травня 2019 року про встановлення фактичного проживання (а.с. 17) заявниця [PERSON] і [PERSON] з 11 жовтня 1983 року по 22 грудня 2019 року проживали разом і вели сумісне господарство. Вирішуючи питання\~щодо оцінки\~наданого в\~якості доказуакта Комунального підприємства «Керуюча компанія міста Горлівка», суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and\~\~Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Згідно до ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу пункту 2 частини 1\~статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Крім того, у листі Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідними письмовими доказами, заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , оскільки він отримував пенсію, розмір якої був значно більшим ніж розмір пенсії заявниці,його дохід був основним доходом в їх сім`ї, у зв`язку із чим, суд приходить до переконання, що заявниця дійсно перебувала на утриманні [PERSON] , [INFO] , з моменту встановлення їй другої групи інвалідності 08 травня 2002 року по день його смерті [INFO] 2019 [INFO] . Підтвердження факту перебування на утриманні чоловіка є необхідним для переходу заявниці на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, та іншим шляхом вирішити це питання неможливо. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що вимоги заяви [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка доведені, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved