Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, що має юридичне значення, посилаючись не те, що [INFO] року померла мати заявника - [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Заявник зазначив, що маючи в наявності свідоцтво про смерть, звернувся до Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у місті Києві щодо реєстрації смерті [PERSON], проте, в державній реєстрації смерті було відмовлено, оскільки, для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Ухвалою суду від 15.01.2019 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник не з'явився. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] є сином померлої [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в м. Алчевськ Луганської обл., Україна. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного, встановлених у судовому засіданні обставин справи суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] На підставі наведеного, ст. ст. 4-13, 77-84, 259, 260, 264-266, 269, 317, 430 ЦПК України, суддя, -

Outcome: approved