Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, у якій просив встановити факт смерті 30 січня 2018 року в м. Жданівка, Донецької області, його матері [PERSON], яка народилась 20 вересня 1934 року в с. Первомайськ Тельманівського району Донецької області. Заява мотивована тим, що мати заявника померла на території проведення антитерористичної операції, а тому він позбавлений можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином. Заявник [PERSON] в відкрите судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні заявлених вимог наполягав. Представник заінтересованої особи Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областів судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до листа Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 15.31-5/1010 від 20.03.2018 року, актового запису про смерть [PERSON], [INFO], - не виявлено. Згідно свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, [PERSON], [INFO], померла 30 січня 2018 року у місті Жданівка Донецької області, про що зроблений відповідний запис (а.с.8). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 6 від 30 січня 2018 року, [PERSON] померла 30 січня 2018 року за адресою місця проживання [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки про причину смерті, яка видана 30 січня 2018 року, [PERSON] померла 30 січня 2018 року, причина смерті ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією (а.с.9). Як вбачається із копії свідоцтва про захоронення, [PERSON] похована на центральному кладовищі м. Жданівка (а.с.7). Крім того, до матеріалів справи додано фотографії померлої жінки у домовині з написом [PERSON], [INFO], дата смерті 30 січня 2018 року (а.с.15). Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст.\~3, 8, 9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved