Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою, мотивуючи тим, що він та його донька [PERSON] є власниками [ADDRESS] в м. Конотоп Сумської області згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.07.2005 року. З матір'ю [PERSON], [PERSON] він розірвав шлюб 09.06.2006 року і зареєстрував новий 06.11.2007 року з [PERSON], з якою проживає до теперішнього часу. Фактично в квартирі проживає він та його дружина [PERSON], а дочка не проживає в квартирі з 2003 року. В серпні 2003 року донька виїхала до Росії в м. Санкт-Петербург та по його відомостям в 2006 році забрала туди свою матір [PERSON] З ним донька розірвала всі родинні стосунки, образилась через розлучення з її матір'ю, своєї адреси не повідомляла, не телефонувала, не зв'язувалась з ним іншим чином. В жовтні 2013 року, донька уклала шлюб та змінила прізвище на «[PERSON]». В Україну донька приїздила останній раз в грудні 2013 року, а 25.12.2013 року виїхала до Росії. Визнати [PERSON] безвісно відсутньою йому необхідно для зняття її з місця реєстрації проживання у [ADDRESS] Заявник [PERSON] в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що в місці реєстрації [PERSON] немає відомостей про місце її перебування з грудня 2013 року. Заінтересована особа: центр надання адміністративних послуг Конотопської міської ради в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.20). Вислухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.07.2005 року належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) є донькою заявника (а.с.3,4). Заявник, та його донька [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) зареєстровані по [ADDRESS] (а.с.3). В серпні 2003 року донька виїхала до Росії в м. Санкт-Петербург. В грудні 2013 року [PERSON] приїздила в м. Конотоп, але 25.12.2013 року виїхала до Росії, в яке саме місто заявнику не відомо. З того часу [PERSON] до місця свого постійного проживання не приїздила, не надіслала жодного листа і ні разу не зателефонувала. Згідно довідки Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області № 8440/61/02-18 від 04.10.2018 року [PERSON], [INFO] в розшуку не перебуває (а.с.10). Як підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] [PERSON] вони не бачили з кінця 2013 року. Згідно ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що з грудня 2013 року в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування, а тому у відповідності зі ст. 43 ЦК України її слід визнати безвісно відсутньою. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були 25 грудня 2013 року, то початком її безвісної відсутності слід вважати 01 січня 2014 року.

Outcome: approved