Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд винести обмежувальний припис [PERSON] строком на 6 (шість) місяців, яким: обмежити [PERSON] спілкування з постраждалими дітьми [PERSON] і [PERSON], шляхом заздалегідь узгодженого та встановленого графіку і в обов'язковій присутності матері [PERSON]; заборонити [PERSON], з'являтися чи наближатися на визначену відстань в межах прибудинкової території до місця проживання [PERSON] та дітей [PERSON] і [PERSON], за адресою; [ADDRESS], а також з'являтися чи наближатися в межах прибудинкової території до будинку моєї матері [PERSON] де часто перебувають діти, за адресою: [ADDRESS]; заборонити [PERSON] особисто без присутності матері [PERSON] відвідувати та забирати дітей, а саме: [PERSON] в Спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 112 імені Т. Шевченка з поглибленим вивченням іноземних мов, за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 78; [PERSON] в дитячому садочку № 262 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 84. Подану заяву мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у останніх народились діти: [PERSON], [PERSON]. Заявник зазначає, що [PERSON] є кривдником, який свідомо вчиняв дії, що мають ознаки домашнього насильства по відношенню до [PERSON], свідками яких були і їхні малолітні діти. На підставі викладеного звернувся до сузу із відповідною заявою. В судовому засіданні заявник та його представника підтримали подану заяву, просили її задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував. Заінтересована особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, заінтересованої особи [PERSON], перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається матеріалів справи, заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, [PERSON], [PERSON], у розмірі 2500 грн. щомісячно. Зазначене рішення змінено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року в частині визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, [PERSON], [PERSON], у розмірі Ѕ частини від заробітку (доходу) батька. Як стверджує заявник, вона є постраждалою особою від дій [PERSON], які мають ознаки психологічного насильства. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя; особи, які мають спільну дитину (дітей). Звертаючись до суду за захистом прав і інтересів, які порушенні від домашнього насильства, шляхом видачі обмежувального припису відносно особи [PERSON], має місце посилання заявника на те, що заінтересованою особою вчинялись щодо заявника фізичне та психологічне насильство. Статтею 1 ЗУ «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено наступні терміни, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ст. 21 ЦПК України, постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Згідно Висновку від 12 травня 2017 року, ст. ДОП Голосіївського УН ГУНП у м. Києві за заявою [PERSON], в ньому зокрема зазначено, що колишній чоловік, з яким вона розлучена на протязі двох років, погрожував її фізичною розправою, хапав за руки та не хотів покидати її квартиру. Колишній чоловік [PERSON], від дачі пояснень відмовився згідно ст. 63 Конституції України. Як вбачається із відповіді Голосіївського УП ГУНП на звернення [PERSON], щодо надання інформації викликів здійснених за адресою: [ADDRESS] від 21.05. 2018 року, зазначено наступні звернення заявника: ЄО 14587 від 30 квітня 2014 року, звернення [PERSON], стосовно побиття її чоловіком; ЄО 28149 від 10 травня 2017 року, звернення [PERSON] (матір заявниці [PERSON].) стосовно побиття її дочки [PERSON] чоловіком; ЄО 19361 від 02 квітня 2018 року, надійшло по спецлінії «102» звернення [PERSON], стосовно конфлікту її дочки [PERSON], з її чоловіком; ЄО 22760 від 15 квітня 2018 року, звернення [PERSON], стосовно пошкодження її автомобіля колишнім чоловіком; ЄО 23555 від 18 квітня 2018 року, звернення [PERSON], стосовно конфлікту з колишнім чоловіком. Всі ці матеріали списані до справи Управління поліції і жодного рішення по даним зверненням стосовно притягнення [PERSON] не прийнято. За результатами розгляду наведених вище звернень органи поліції вбачають цивільно-правові відносини і радять звертатися до суду. У Довідці від 26 квітня 2018, що видана Голосіївським УП ГУНП у м. Києві на ім'я [PERSON], зокрема зазначено, що 15 квітня 2018 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 60-А, її колишній чоловік [PERSON], пошкодив її автомобіль «Кіа Ceed» д.н.з. [NUMBER], чорного кольору, 2018 року випуску, у вигляді подряпин та вм'ятини стійки з лівої сторони, та відірваний передній склоочисник. Також зазначено, що за даним фактом проводиться всебічна перевірка. Згідно Висновку № 11/08-19 експертного дослідження від 27 серпня 2018 року, складеного психологом Центру психологічної експертизи ІАДСО [PERSON], базову потребу в безпеці й турботі [PERSON] забезпечує матір - [PERSON]; по-друге, у внутрішній картині світу [PERSON] образ батька представлений, але його функції, роль у житті для неї самої не зрозумілі; відсутність ознак емоційного відкидання батька обумовлена актуальним рівнем психічного та особистісного розвитку [PERSON] та [PERSON] і, головне, тим, що матір не залучає їх до того конфлікту, який існує між їх батьками. Крім того, згідно висновку, батько - [PERSON], не входить до кола дорослих, які утворюють для [PERSON] соціально-підтримуюче оточення. Відповідно до положень статей 31,32 Конституції України, статей 270, 306 ЦК України кожному гарантується право на недоторканість особистого життя, право на таємницю телефонних розмов; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183. Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. Рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145. У відповідності до п.п. 7, 8, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов'язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. З матеріалів справи та наданих у судовому пояснень заявником вбачається, що [PERSON] є постраждалою від дій [PERSON], що мають ознаки домашнього насильства, свідками яких були малолітні діти останніх. Згідно статті 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. На думку суду, дії [PERSON], саме вчинення сварок та бійок, погрози по відношенню до [PERSON] є проявом психологічного та фізичного насильства. За наведених вище обставин, суд приходить до переконання про обґрунтованість поданої заяви та необхідності з метою запобігання та протидії домашньому насильству, що має місце з боку [PERSON] по відношенню до заявника, видати обмежувальний припис строком на шість місяців, яким: обмежити [PERSON] спілкування з постраждалими дітьми [PERSON] і [PERSON], шляхом заздалегідь узгодженого та встановленого графіку і в обов'язковій присутності матері [PERSON]; заборонити [PERSON], з'являтися чи наближатися на визначену відстань в межах прибудинкової території до місця проживання [PERSON] та дітей [PERSON] і [PERSON], за адресою; [ADDRESS], а також з'являтися чи наближатися в межах прибудинкової території до будинку моєї матері [PERSON] де часто перебувають діти, за адресою: [ADDRESS]; заборонити [PERSON] особисто без присутності матері [PERSON] відвідувати та забирати дітей, а саме: [PERSON] в Спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 112 імені Т. Шевченка з поглибленим вивченням іноземних мов, за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 78; [PERSON] в дитячому садочку № 262 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 84. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Outcome: approved