Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що він в період з 08 жовтня 1984 року по 02 лютого 2000 року працював у колгоспі імені «Свердлова», с. Орілька, Лозівського району, Харківської області. На даний час він оформлює документи на призначення пенсії, в ході чого 22 квітня 2019 року Комунальною установою «Лозівський районний трудовий архів» Лозівської районної ради Харківської області йому було видано архівні довідки № 01-250 про нарахування стажу за період роботи з 1984 року по 1999 рік у колгоспі імені «Свердлова», с. Орілька, Лозівського району, Харківської області та № 01-251 про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 1985 року по 1989 рік, де його прізвище, ім`я, по батькові вказано російською мовою зі скороченням по батькові « [PERSON] », в зв`язку з чим Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області позбавлено можливості провести нарахування пенсії за віком. А тому заявник по справі просить встановити факт належності йому вищевказаних архівних довідок, виданих КУ «Лозівський районний трудовий архів» Лозівської районної ради Харківської області. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явилася, але надала суду телефонограму в якій просила розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення вимог не заперечує, а також просила надіслати рішення суду по справі на адресу управління. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до п.п. 1, 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (зі змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Згідно п. 26 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (зі змінами), якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документу даній особі може бути встановлено в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, заявник в період з 08 жовтня 1984 рік по 02 лютого 2000 рік працював в колгоспі імені «Свердлова», смт. Орілька, Лозівського району Харківської області, який було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство імені «Свердлова», яке в 2004 році було визнане банкрутом та була відкрита ліквідаційна процедура, що підтверджується архівною довідкою № 01-37/38 від 20.03.2019 року, виданою архівним відділом Лозівської районної державної адміністрації Харківської області. На даний час заявник звернувся до Лозівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про нарахування йому пенсії, але при цьому йому було необхідно підтвердити стаж роботи та нарахування заробітної плати за вищевказаний період, в зв`язку з чим йому було запропоновано надати довідки з архіву для підтвердження трудового стажу та отримання заробітної плати. Заявник отримав та надав архівну довідку № 01-250 від 22 квітня 2019 року, в якій зазначено, що в документах колгоспу, КСП ім. Свердлова, смт. Орілька, Лозівського району Харківської області значиться [PERSON] (так зазначено у документі), який працював з вересня (8 л/д) 1984 року по вересень (включно) 1999 рік. Також заявник отримав та надав архівну довідку № 01-251 від 22 квітня 2019 року, в якій зазначено, що в документах колгоспу ім. Свердлова, смт. Орілька, Лозівського району Харківської області значиться [PERSON] (так зазначено у документі російською мовою), якому нараховувалася заробітна плата за період з 1985 року по 1989 рік. Тобто в вищевказаних документах його прізвище та ім`я вказано вірно російською мовою, а по-батькові значиться скорочено, а саме: « [PERSON] », замість правильного прізвища, ім`я та по-батькові [PERSON] . Вказані помилки не дають можливості робітникам Пенсійного фонду України провести нарахування пенсії. Як вбачається з паспорта [NUMBER] , виданого Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 28.10.1998 року прізвище, по-батькові заявника по справі значиться на українській мові, як [PERSON] , а на російській мові [PERSON] . В інших документах заявника, а саме в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтві про народження, військовому квитку та трудовій книжці його прізвище, ім`я та по-батькові також значиться на українській мові, як [PERSON] , а на російській мові [PERSON] . З заяви вбачається, що заявнику не буде враховуватися у повному обсязі його стаж роботи та нарахована заробітна плата при призначенні пенсії у зв`язку з тим, що в архівних довідках його прізвище, ім`я та по батькові зазначено зі скороченнями та російською мовою. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення цього факту тягне для заявника юридичні наслідки, а саме проведення нарахування пенсії. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Outcome: approved