Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] звернулись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказують на те, що з 1959 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , рідним братом спадкодавця [PERSON] . [INFO] у селищі Сартана міста Маріуполя Донецької області помер брат її чоловіка [PERSON] , [INFO] . Вона являється спадкоємцем п`ятої черги за законом, але для прийняття спадщини в повному обсязі необхідне встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Заявниця вказує, що після смерті дружини спадкодавця, яка померла [INFO] вона змушена була забрати [PERSON] до себе, оскільки останній страждав на короткочасну втрату пам`яті і не мав можливості самостійно себе обслуговувати та потребував постійної сторонньої допомоги. Крім цього, в будинку, який належав спадкодавцю були відсутні необхідні умови для проживання (відсутнє газопостачання, водопровід та ін.), а тому з братом свого чоловіка проживала на момент його смерті разом у її будинку, але були зареєстровані за різними адресами. Після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю спадкоємців попередніх черг, у січні 2020 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , проте нотаріус, вивчивши документи повідомив, що для відкриття спадкової справи необхідно надати рішення суду про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті. На підставі викладеного, заявниця була вимушена звернутися до суду із даним позовом та просила встановити факт спільного її проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заявниця [PERSON] в судовому засіданні доводи заяви підтримала, просила її задовольнити, в своїх поясненнях суду зіслалась на обставини, викладені у позовній заяві. Представник заінтересованої особи - Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, вказавши, що заперечень по суті не мають, просять вирішити справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO], 17 вересня 1959 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Приморською селищною радою, актовий запис №64. [INFO] чоловік заявника - [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим виконкомом Сартанської селищної ради м.Маріуполя. Його брат, [PERSON] помер [INFO] в селищі Сартана, про що виконкомом Сартанської селищної ради видане відповідне свідоцтво серії [NUMBER] від 02 вересня 2015 року. Також, як встановлено судом [INFO] померла дружина [PERSON] - [PERSON] , про що виконкомом Сартанської селищної ради видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14 січня 2008 року. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 19.05.2020 року встановлено факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] , а саме: що [PERSON] , [INFO] є рідним братом чоловіка заявниці. Згідно з реєстраційним свідоцтвом, виданим Маріупольським БТІ 26 листопада 1991 року, [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.11.1991 року. Відповідно до домової книги для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] [PERSON] , його дружина - [PERSON] були зареєстровані у вказаному домоволодінні. Також у вказаному будинку були зареєстровані заявниця [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 111582, земельна ділянка, площею 0,1198 га., яка розташована в [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належала [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстави свідоцтва про право на спадщину) №59534913 від 21.02.2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами заявниці підтвердили, що після смерті дружини [PERSON] , заявниця забрала проживати [PERSON] до себе, оскільки останній страждав на короткочасну втрату пам`яті і не мав можливості самостійно себе обслуговувати та потребував постійної сторонньої допомоги. Крім цього, в будинку, у якому проживав [PERSON] були відсутні необхідні умови, а тому заявниця з братом свого чоловіка приблизно з 2010 року проживала на момент його смерті разом з ним у її будинку. Також повідомили суду, що у померлого [PERSON] інших спадкоємців немає. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем має для заявника важливе юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Враховуючи викладене суд вважає, що заявником [PERSON] , яка є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , надано докази на підтвердження факту її постійного проживання разом із спадкодавцем на час смерті, внаслідок чого дійшов висновку про задоволення її заяви.

Outcome: approved