Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме належності Державного акту на право постійного користування землю. В обґрунтування своїх вимог заявник в заяві зазначила, що 18 вересня 1996 року вона отримала Державний акт на право постійного користування землею серії [NUMBER]. З метою відведення у власність вказаної земельної ділянки згідно вимог Земельного кодексу України заявник почала збирати необхідні документи та виявила розбіжність у належним їй правовстановлюючих документах, а саме: Державний акт на право постійного користування землею серії [NUMBER] виданий на ім'я «[PERSON]», натомість як її прізвище згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] - «[PERSON]». Заявнику [PERSON] необхідно встановити і документально підтвердити факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER]. В судове засідання заявник не з'явилася, однак надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без участі представника та проти вимог [PERSON] не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, заявник згідно Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] має в постійному користуванні земельну ділянку, яка знаходиться на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується копією вказаного державного акту. Однак, в даному Державному акті було помилково записано анкетні дані, а саме прізвище заявниці - «[PERSON]», що вважається невірним, оскільки згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] прізвище заявниці - «[PERSON]». В зв'язку із допущеною помилкою в записі прізвища в Державному акті на право постійного користування землею [PERSON] позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою. На підставі вищевикладеного, суд вважає підтвердженим документально факт належності Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], виданого на ім'я «[PERSON]», заявнику - [PERSON]. Відповідно до ч.6 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлено факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заявниці [PERSON] необхідно встановити і документально підтвердити факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] для подальшого отримання у власність земельної ділянки. Враховуючи зазначене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своїх вимог, були підтверджені у судовому засіданні наданими доказами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved