Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із заявою про встановлення факту знаходження на утриманні її чоловіка [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви посилалася на ті обставини, що вона з чоловіком [PERSON] з 12 квітня 1980 року перебувала у зареєстрованому шлюбі по день його смерті, т.т. по [INFO] . З вересня 2007 року вона здобула право на пенсію, у зв`язку з чим їй була призначена пенсія в розмірі 1715,86 гривень. За життя її чоловік отримував пенсію, розмір якої значно перевищував розмір її пенсії, і фактично вона знаходилася у нього на утриманні. Влітку 2014 року, місто Торез Донецької області було окуповано, органи державної влади України, припинили свою дію. Після смерті її чоловіка, вона, у зв`язку з похилим віком і станом свого здоров`я, тривалий час не могла виїхати на підконтрольну Україні територію. Тільки 14 березня 2018 року, вона змогла виїхати на підконтрольну Україні території, зареєструватися як внутрішньо переміщена особа, та підтвердити своє право на отримання пенсії як громадянка України. Розмір її пенсії невеликий, його не вистачає на існування та придбання необхідних ліків. Оскільки її чоловік отримував пенсію значно більшу за розміром, вона до дня його смерті знаходилася у нього на утриманні. Враховуючи вищенаведене, просить суд задовольнити заяву та встановити факт перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] . Ухвалою суду від 14 червня 2019 року заява [PERSON] , про встановлення факту що має юридичне значення залишена без руху, надано строк для усунення недоліків. 24 липня 2019 року ухвалою суду відкрите провадження по справі, та призначено до розгляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] повністю підтримала свої вимоги, пояснила, що її чоловік помер [INFO] . В той час на території міста Тореза велися військові дії. Зараз місто окуповано. Органи державної влади України в ньому не здійснюють свої повноваження. Тільки навесні 2018 року вона змогла виїхати на підконтрольну Україні території, для того щоб продовжити отримувати свою пенсію, яку їй було призначено ще в 2007 році. З моменту одруження т.т. з 12 квітня 1980 року і по день смерті її чоловіка , вона проживала разом з ним вела спільне господарство, піклувалася про нього. В останні роки пенсія була єдиним доходом її родини. Її чоловік за життя отримував пенсію розмір якої значно перевищував розмір її пенсії, у зв`язку з чим вона фактично знаходилася на його утриманні. Після смерті чоловіка вона звернулася до Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області із заявою про перехід на пенсію її чоловіка, де їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю підтвердження знаходження її на утриманні свого чоловіка. Просить суд задовольнити заяву в повному обсязі. В подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень по суті не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про укладання шлюбу виданого 12 квітня 1980 року відділом РАГС виконавчого комітету міста Тореза Донецької області, підтверджено факт укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу подружжю надано прізвище [PERSON] . (а.с.9) [PERSON] , помер [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецький області, було зроблено відповідний актовий запис № 600 від 12 червня 2014 року. (а.с.10) Згідно паспорту [NUMBER] виданого 20 червня 2002 року, Торезьким МВ ГУМВС України в Донецький області, [PERSON] з 22 листопада 1991 року, зареєстрована в [ADDRESS] . ( а.с.4,5) Згідно копії паспорту [NUMBER] виданого 27 грудня 1999 року, Торезьким МВ УМВС України в Донецький області, [PERSON] , з 22 листопада 1991 року, був зареєстрований в [ADDRESS] . ( а.с.4,5) 14 березня 2018 року [PERSON] отримала довідку ВПО № 0000492304 за фактичною адресою перебування [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання : [ADDRESS] . ( а.с.7) Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , була призначена 9 січня 2008 року пенсія за віком. ( а.с.15) Згідно довідки Управління Пенсійного Фонду України у місті Краматорську Донецької області, № 0531-02-7/517 від 1 червня 2020 року, розмір пенсії [PERSON] на дату смерті, [INFO] складав 2887,94 гривні. Згідно довідки Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 24 травня 2019 року, розмір пенсії [PERSON] становить 1715,86 гривень. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.3 ст.235 ЦК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є давньою знайомою родини [PERSON] . Тривалий час проживала поряд зі вказаною родиною в місті Торезі. Знає вказану родину з моменту їх реєстрації шлюбу. Була на похороні чоловіка заявниці [PERSON] . Підтвердила факт постійного проживання однією родиною заявниці [PERSON] та її чоловіка. Також пояснила, що їй було відомо, що померлий [PERSON] працював на шахті, а томі під час виходу на пенсію, розмір його пенсії був значно більшим ніж розмір пенсії заявниці. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сестрою заявниці. Після одруження її сестра проживала в місті Торезі разом зі своїм чоловіком до дня його смерті. Про розмір пенсії померлого [PERSON] достовірно їй не відомо, але їй відомо, що він працював на шахті, отримував хорошу заробітну плату, а тому і пенсія в нього була вищою ніж у заявниці. Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. З огляду на наведені вище письмові докази, пояснення свідків, суд вважає доведеним факт того, що заявник [PERSON] на момент смерті свого чоловіка [PERSON] проживали однією родиною, за однією адресою і [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] . Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved