Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю, посилаючись на наступне. Син заявника [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи за вказаною адресою [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 5,9777 га, розташовану на території Широківської сільської ради народних депутатів на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 084396. Наприкінці 90-х років [PERSON] в зв`язку із працевлаштуванням в м. Луганськ знявся з реєстрації з вищевказаної адреси. В листопаді 2017 року [PERSON] повернувся додому та почав постійно проживати без реєстрації за адресою заявника - [ADDRESS] . [INFO] син завника [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла вищевказана земельна ділянка. Оскільки син постійно проживав разом із заявником та її чоловіком [PERSON] за вказаною адресою - [ADDRESS] , з листопада 2017 року по липень 2019 року, та помер [INFO] проживаючи за цією адресою, при цьому заявник протягом шести місяців після смерті сина не заявляла про відмову від прийняття спадщини, вона вважає себе такою, що прийняла спадщину. Вказує, що факт постійного проживання однією сім`єю заявника [PERSON] разом з сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] , з листопада 2017 року по липень 2019 року, підтверджується довідкою Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області від 21 вересня 2020 року, актом про фактичне проживання від 21 вересня 2020 року, складеного депутатом Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області та свідченнями сусідів. Тому, 12 березня 2020 року вона звернулася до Станично-Луганської державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину. Однак, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із неможливістю встановлення кола осіб-спадкоємців, які фактично прийняли спадщину, наявність або відсутність осіб, що мають право на обов`язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] . А тому заявник [PERSON] звернулася до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання з сином [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: - [ADDRESS] , однією сім`єю на час відкриття спадщини - [INFO] . В судовому засіданні заявник свої вимоги, викладені в заяві, підтримала та просила їх задовольнити, встановивши факт спільного проживання з її сином [PERSON] за її адресою до часу його смерті. Клопотала перед судом про допит свідків, які можуть підтвердити цей факт. Заінтересована особа до суду не з`явилася, просила суд розглядати справу без її участі, заперечень щодо заяви не має, про що надала відповідну заяву. Вислухавши показання заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягаю задоволенню, виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Широківським сільським РАЦС Станично-Луганського району Ворошиловградської області за актовим записом № 2 вбачається, що заявник [PERSON] та [PERSON] записані, відповідно, матір`ю та батьком [PERSON] , який народився [INFO] в с. Широкий Станично-Луганського району Луганської області. [INFO] в с. Широкий Станично-Луганського району Луганської області [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.12.2019, виданим Широківською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 18. Померлому [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,9777 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Широківської сільської ради народних депутатів, що слідує з копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 084396, виданого на підставі рішення Широківської сільської ради Ради народних депутатів. З копії паспорта заявника [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 05 липня 2000 року, слідує, що остання зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . Заявник [PERSON] , її чоловік [PERSON] та їх син [PERSON] з листопада 2017 року по день смерті останнього - [INFO] спільно проживали у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про фактичне проживання від 21 вересня 2020 року, складеним депутатом Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області Павловою О.І. за підписами сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З довідки від 21 вересня 2020 року № 435, виданої Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області за підписом сільського голови Чернікова М. слідує, що [PERSON] , який помер [INFO] до часу смерті проживав за адресою - [ADDRESS] , де також зареєстровані та фактично проживають його матір - [PERSON] , батько - [PERSON] , а також брат [PERSON] (фактично не проживає з 2014 року). Показаннями свідка [PERSON] , який є чоловіком заявника, підтверджується, що їх син [PERSON] в 90-х роках виїхав до м. Луганськ, знявшись з реєстрації по [ADDRESS] , після чого в листопаді 2017 року повернувся додому та за вказаною адресою фактично проживав з батьками до часу його смерті, перебуваючи на їх утриманні, оскільки за станом здоров`я не працював. Вказав, що спільно з дружиною поховали сина в с. Широкий. Згідно показань свідка [PERSON] , остання будучі сусідкою заявника, систематично відвідувала її за місцем помешкання за адресою [ADDRESS] . В процесі спілкування та відвідування їх родини їй стало відомо, що син заявника [PERSON] , постійно проживав з нею та її чоловіком аж до його смерті - [INFO] , був похований в с.Широкий заявником та її чоловіком. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 29 вересня 2020 року № 00027965365, наданим Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), підтверджується, що стосовно сина заявника - [PERSON] у Державному реєстрі актів цивільного стану інформація щодо актового запису про шлюб відсутня, а також відсутня інформація про розірвання шлюбу, що слідує з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 29 вересня 2020 року № 00027965913, виданого цим це відділом ДРАЦС. З постанови державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. від 12 березня 2012 року, вбачається, що заявнику [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , оскільки з наданих заявником документів не надається можливим встановити коло осіб-спадкоємців, які фактично прийняли спадщину, наявність або відсутність осіб, що мають право на обов`язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У своїй заяві про встановлення факту спільного проживання заявник із посиланням на ч. 3 ст. 1268 ЦК України зазначає, що вона, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї. Встановлення факту постійного проживання на момент смерті разом з спадкодавцем необхідно заявнику для подальшого оформлення спадкових прав після смерті сина. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно приписів ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Пунктом 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщина, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у випадку, якщо спадкоємець фактично проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то зазначена обставини є підставою для звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Положення ст.ст. 1216-1218 ЦК України визначають спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, якщо від цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ., підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які повністю узгоджуються з наданими в судовому засідання показаннями свідків, які підтвердили, що [PERSON] мешкала разом із [PERSON] однією сім`єю з листопада 2017 року до день смерті останнього - [INFO] , спільно проводили час, вели господарські справи, мали спільний бюджет, тобто були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, та враховуючи, що будь-які інші докази, спростовуючі доводи заявника, які підтверджені письмовими доказами та показаннями свідків, в справі відсутні, а також відсутній спір про право, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту постійного проживання має для заявника юридичне значення і потрібне для реалізації його спадкових прав. Таким чином, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] - [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved