Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Заявник [PERSON] \~звернулась до\~Добропільського міськрайонного\~суду Донецької\~області з\~заявою про\~встановлення факту\~смерті своєї\~матері громадянки\~України [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженки міста\~Макіївка Донецької\~області,\~яка померла\~ [INFO] в\~місті Харцизьк\~Донецької області\~України від\~інфаркту мозкувнаслідок стенозу церебральних артерій, і яка на час смерті мешкала за місцем реєстрації: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог, заявник посилається на те, що [INFO] \~ в м. Харцизьк Донецької області, від інфаркту мозку внаслідок стенозу церебральних артерій померла її мати [PERSON] , [INFO] . 14 червня 2019 року заявник для реєстрації смерті своєї матері звернулася до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та отримала відмову, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, а на підтвердження факту смерті заявником пред`явлено документ, форма якого не відповідає вимогам\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті заявнику необхідне для державної реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд заяви у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений. Від начальника відділу надійшла заява про розгляд справи без присутності представника відділу, заперечень проти заяви не мають. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відсутніх учасників процесу, які належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої\~ території України. Згідно приписів п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Як зазначено\~у\~п.\~13Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 04 лютого 2004 року Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області. (а.с.14) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 квітня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої є [PERSON] та матір`ю є [PERSON] (а.с.13) Отже, [PERSON] дійсно доводиться заявнику матір`ю. З матеріалів справи вбачається, що на момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 07 березня 2003 року Гірницьким РВ Макіївського МУ УМВСУ в Донецькій області. (а.с.9-11) На підтвердження факту смерті своєї матері заявником надано наступні документи: -\~лікарське свідоцтво\~про смерть\~№ 91\~від 17\~травня 2019\~року,\~згідно якого\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка проживала\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~померла [INFO] в\~неврологічному відділенні\~Центральної міської\~лікарні м.\~Харцизька від\~інфаркту мозку,внаслідок стенозу церебральних артерій (а.с.4-5); -\~довідку №\~91\~від 17\~травня 2019\~року про\~причину смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] \~інфаркту мозку,внаслідок стенозу церебральних артерій (а.с.3); - свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , яке видане 20 травня 2019 року відділом РАЦС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , померла\~ [INFO] у місті Харцизьку. (а.с.6) Факт смерті та захоронення також підтверджує фотографія з місця захоронення [PERSON] (а.с.7) Як вбачається з відмови в проведені державної реєстрації смерті від 14 червня 2019 року, Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Харцизьк Донецької області, так як заявником пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с.8) Відповідно до ч. 2, ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, надані заявником лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть є незаконними і не створюють правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Таким чином, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справі проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог\~статті 263 ЦПК України\~щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території, і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності. З урахуванням\~того,\~що заінтересованою\~особою заперечення\~(пояснення)\~стосовно заяви\~не надавалися,\~а заявником\~надані докази,\~які в\~сукупності підтверджують\~факт смерті\~громадянки України\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженки міста\~Макіївка Донецької\~області,\~яка померла\~ [INFO] в\~місті Харцизьк\~Донецької області\~України від\~інфаркту мозкувнаслідок стенозу церебральних артерій, і яка на час смерті мешкала за місцем реєстрації: [ADDRESS] , суд вважає, що ці обставини в сукупності дають підстави для задоволення заяви. Таким чином, наявність вищевказаних доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті в певний час, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, а рішення суду є підставою для реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. На підставі\~ст. 317 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання даного рішення.

Outcome: approved