Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Заявник звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з вищевказаною заявою. В обґрунтування вказує, що є сином [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Донецьку. Вказане підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 86 від 17.03.2016 року, виданим центром первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Донецька Проте, пред'явивши вказане лікарське свідоцтво до відділу реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві для державної реєстрації смерті батька, заявник отримав відмову з підстав невідповідності зазначеного документу формі, визначеній Наказом Міністерства охорони здоров'я № 545 від 08.08.2006 року. З огляду на викладене, посилаючись на ст.257-1 ЦПК України, просив суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце смерті: [ADDRESS], дата смерті: [INFO]. Заявник надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності . Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів заяви, та підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] від 17.11.1975 року (а.с. 7), [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Надане заявником [PERSON] лікарське свідоцтво про смерть № 86, видане, створеним всупереч законодавства України, Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Донецька Донецької Народної Республіки, підтверджує факт смерті [PERSON], [INFO], однак не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується відмовою відділу державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті є обґрунтованої, та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved