Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить суд: встановити факт, смерті [PERSON] померлої [INFO] у м. Горлівка, Донецької області у віці 64 років; зобов'язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області у встановленому чинним законодавством України порядку здійснити державну реєстрацію смерті [INFO] [PERSON]; зобов'язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області видати заявнику [PERSON] свідоцтво про смерть матері заявника та відповідний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На обґрунтування вимог зазначає, що [PERSON] є її матерію. Наприкінці жовтня 2014 р. вони із родиною були вимушені покинути своє місце проживання та переїхати з м. Горлівка, Донецької області до м. Дніпродзержинськ (територію, яка підконтрольна Україні) з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, повсюдних проявів насильства та масових порушень прав людини. Після прибуття до м. Дніпродзержинськ вони отримали статус внутрішньо переміщених осіб з адміністративно-територіальної одиниці України - району проведення антитерористичної операції м. Горлівка, Донецької області. У жовтні 2015 р. вона та її мати [PERSON], прибули до м. Горлівка, Донецької області, з метою обстеження стану їх житла, а також відвідування близьких родичів. У відповідності до постанови ВР України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-УШ від 17.03.2015 р., м. Горлівка, Донецької області є тимчасово окупованою територією, в якому відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680-УІІ від 16.09.2014 р., запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Перебуваючи у м. Горлівка, Донецької області, її мати [PERSON], яка деякій час хворіла, раптово померла [INFO]. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №1931 від [INFO], виданим Горлівським районним відділенням Донецького республіканського бюро судово-медичних експертиз [INFO], [PERSON] [INFO] померла [INFO]; місце проживання померлої - [ADDRESS]. Лікарське свідоцтво про смерть №1931 від [INFO], видане Горлівським районним відділенням Донецького республіканського бюро судово-медичних експертиз [INFO], скріплено відбитком печатки. У відповідності до довідки про причину смерті, виданою Горлівським районним відділенням Донецького республіканського бюро судово-медичних експертиз 08.10.2015 р, [PERSON] помела [INFO], причина смерті - інтоксикація, злоякісне утворення головки підшлункової залози. Довідка про причину смерті, видана Горлівським районним відділенням Донецького республіканського бюро судово-медичних експертиз [INFO], скріплена відбитком печатки. Поховання її матері було здійснено на кладовищі м. Горлівка, Донецької області. Наприкінці жовтня 2015 р. вона приїхала у м. Дніпродзержинськ та звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровського району м. Дніпродзержинська із заявою для отримання допомоги на поховання, проте їй було відмовлено із наданням усної відповіді, що оформлення допомоги на поховання можливе лише за умови надання нею свідоцтва про смерть [PERSON] встановленого виду, яке їй необхідно отримати у встановленому порядку. В грудні 2015 р. вона звернулася до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції із заявою про надання свідоцтва про смерть матері, але листом від 22.01.2016 № 126\\29 їй було відмовлено тому що вказане свідоцтво є недійсним і не створює правових наслідків. Державна реєстрація факту смерті її матері у відповідності до вимог чинного законодавства України є її безпосереднім обов'язком як громадянки України, виконанням нею особисто цивільних прав та обов'язків, визначених у ст. ст.12, 14 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-УІІ від 20.10.2014 р., внутрішньо переміщені особи мають право на отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування. Таким чином, вважає, що для встановлення факту смерті її матері та подальшої державної реєстрації її смерті, необхідне вирішення цього питання у судовому порядку у Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська, у зв'язку з тим, що вона мешкає та зареєстрована у м. Дніпродзержинську як особа, яка переміщена з району проведення антитерористичної операції. Крім того, останнім місцем проживання та реєстрації у якості внутрішньо переміщеної особи померлої [PERSON] також є м. Дніпродзержинськ, оскільки вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але на момент смерті вона перебувала на території України, де проводиться антитерористична операція - в м. Горлівка, Донецької області., де померла [INFO], у зв'язку з чим Горлівським районним відділенням Донецького республіканського бюро судово-медичних експертиз [INFO] було видано довідку № 1931. Проте зазначене свідоцтво не є дійсним, і відтак, вказана обставина унеможливлює оформлення нею необхідних документів для отримання допомоги на поховання, тому з метою захисту її законних прав та інтересів необхідно в судовому порядку встановити факт смерті її матері. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали даної цивільної справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник, [PERSON], [INFO] є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER], виданого Центрально-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 06.08.2004 року, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03.01.1979 року відділом РАЦС виконкому міської райради народних депутатів м. Горлівки, [INFO] народилася [PERSON] (актовий запис № 13 від 03.01.1979 року), її батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). 27 грудня 2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.11). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1931, виданого Горлівським районним відділенням Донецького республіканського бюро судово-медичних експертиз [INFO], [PERSON], [INFO], померла [INFO] за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS] (а.с.14) 17.11.2015 року Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області видано свідоцтво про смерть [PERSON] (актовий запис № 616 від 16.10.2015 року) (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до відповіді Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції від 22.01.2016 року, за результатами перевірки наявності актового запису про смерть за допомогою Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про смерть [PERSON], померлої [INFO], не виявлено (а.с.16). З аналізу вищенаведеного, лікарське свідоцтво про смерть № 1931, видане Горлівським районним відділенням Донецького республіканського бюро судово-медичних експертиз 08.10.2015 р та свідоцтво про смерть [PERSON] (актовий запис № 616 від 16.10.2015 року), є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-УІ 20.11.2012 р., державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього закону, ЦК України, СК України, інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Положеннями п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту є її безпосереднім обов'язком як громадянки України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право [PERSON] не має можливості, у зв'язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті матері, зокрема лікарське свідоцтво про смерть, встановленої законодавством України форми, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту смерті [PERSON], померлої [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved