Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, видане Фондом комунального майна м. Херсона 08.12.1994р., згідно з розпорядженням №17439 від 08.12.1994р. на квартиру за адресою : [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтував тим, що він у березні 2020 звернувся до нотаріуса з приводу того, щоб подарувати свою частку квартири своєму онуку. Нотаріус дослідивши документи повідомила, що не може оформити договір дарування, оскільки в свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 08.12.1994р. вказано прізвище як « [PERSON] ». Однак в паспорті його прізвище записали як « [PERSON] ». Вказане унеможливлює реалізацію її права власності на частку житла, вказаного у свідоцтві, яку він має намір передати онукові. Ухвалою від 07.07.2020 року заяву прийнято, відкрито провадження за вказаною справою. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління комунальної власності Херсонської міської ради в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, покладалась на розсуд суду. Представник заінтересованої особи - Херсонської міської ради в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 08.12.1994р. видане Фондом комунального майна м. Херсона на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на квартиру за адресою : [ADDRESS] , згідно з розпорядженням №17439 від 08.12.1994р., яке зареєстровано в ХБТІ в книзі №69 за №27249. Згідно до паспорту серії [NUMBER] виданого 15.11.1995 року Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області, прізвище та ім`я заявника записано, як [PERSON] , [INFO] . Згідно картки фізичної особи - платника податків, ІН: [NUMBER] , від 22.01.1997 року прізвище та ім`я заявника записано, як [PERSON] . Згідно до довідки про реєстрації місця проживання за відомостями відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 08.12.1994року, допущена помилка у написанні прізвища заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved