Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаним позовом, згідно якого просив суд визнати [PERSON], [INFO] народження, уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], батьком дитини [PERSON], [INFO] народження, матір'ю якого є [PERSON]. Свої вимоги обґрунтував тим, що з лютого 2000 року [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] року від даних шлюбних стосунків народився [PERSON], народження якого зареєстровано відділом державної реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до актового запису про народження № 1197 від 20.07.2001 року, у відомостях про батька, батьком дитини вказаний [PERSON], хоча в дійсності заявник є батьком. Цивільна дружина, яка є матір'ю неповнолітнього [PERSON] приховала від заявника час і місце реєстрації дитини, тому на реєстрацію він не з'явився, тому не підтвердив, що являється біологічним батьком дитини, про що йому відомо. [PERSON] визнає своє батьківство та готовий виконувати всі обов'язки батька, по виховання та утриманню сина. Наприкінці травня 2015р. [PERSON] стало відомо, що його колишня цивільна дружина [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2015р. Після смерті матері неповнолітній [PERSON] проживає з бабусею, яка є матір'ю заявника. До судового засідання представник заявника надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Представник Служби у справах у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації до судового засідання надав заяву з проханням розглядати справу без їхнього представника, оскільки позов підтримують. Суд, дослідивши письмові докази у справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Відділу реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1197, [PERSON] народився [INFO] року. У свідоцтві вказано мати [PERSON], батько - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яке не перебуває у шлюбі у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по-батькові батька записується за її вказівкою. Згідно ст. 126 СК України в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (ст. ст. 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини. Згідно висновку про проведення експертизи ДНК від 07.07.2015 року ймовірність батьківства [PERSON] дитини [PERSON] склала 99,99 %, біологічне батьківство практично доведено. Отже судом встановлено, що позивач [PERSON] є біологічним батьком малолітнього [PERSON]. З огляду на зазначене, суд приймає до уваги визнання заявником батьківства, та аналізуючи висновок генетичної лабораторії, суд приходить до висновку про те, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON] і тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved