Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження в певний час, відповідно до якої просить суд встановити факт її народження по національності «болгарка» в м. Бендери республіки Молдови 23.01.1952 року від батьків [PERSON] (по національності росіянин) та [PERSON] (по національності болгарка), вказуючи, що вона народилася [INFO] в м. Бендери республіки Молдови. Під час її народження батьки ще не були в зареєстрованому шлюбі, тому в первинному актовому записі про її народження вказана лише мати - [PERSON] . Батьки зареєстрували шлюб 16.08.1955 року у Романівському районному Загс Молдавської СРСР, актовий запис №16, після чого її мати змінила дошлюбне прізвище - « [PERSON] » на « [PERSON] » 14.10.1959 року перед школою батьки отримали у Бендерському міському ЗАГС свідоцтво про її народження, де було вказана дата її народження - [INFO] . Однак, дата яка вказана цифрами має виправлення. Прописом була вказана правильна дата - 23.01.1952 рік, батьками були вказані « [PERSON] , росіянин» та « [PERSON] , болгарка». 04.03.1978 року вона одружилася із [PERSON] після чого своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » вона змінила на « [PERSON] ». В теперішній час вона здійснює обмін паспорту та їй необхідне рішення суду про дату її народження, в її паспорті раніше була дата 27.01.1952 рік. За виправлень у свідоцтві про народження необхідно встановити точну дату її народження та національність по матері «болгарка», у зв`язку із чим вона й звернулася до суду із вказаною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] доводи свої заяви підтримала просить суд її задовольнити. Представник Заявника [PERSON] в судовому засіданні доводи заяви підтримав, просить суд його задовольнити. Представник заінтересованої особи - Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Одеській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини не явки суду не відомі. Надав на адресу суду відзив на заяву, відповідно до якого вказує, що як вбачається із копії актового запису про народження [PERSON] №87 від [INFO] складеного відділом ЗАГС Бендери Республіки Молдова, реєстрація народження дитини проведена за заявою матері [PERSON] , відомості про батька - [PERSON] , не визнавав батьківство відносно дитини. Зазначене ставить під сумніви видачу 14.10.1959 року на підставі актового запису повторного свідоцтва про народження [PERSON] , де зазначені відомості про батька [PERSON] та належність саме [PERSON] . На підставі вищевикладених обставин просить суд в задоволенні вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Вислухавши заявника та його представника, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до актового запису про народження заявника [PERSON] , [INFO] №87 від 14.02.1952 року складеного відділом ЗАГС Бендери Республіки Молдова, реєстрація народження дитини проведена за заявою матері [PERSON] . /а.с. 12/ 16.08.1955 року мати заявника [PERSON] одружилася із [PERSON] , після чого своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », змінила на « [PERSON] ». /а.с.6/ Відповідно до свідоцтва про народження виданого 14.10.1959 року Бендерським міським ЗАГС, [PERSON] народилася в м. Бендери та батьками вказані « [PERSON] » та « [PERSON] , болгарка». /а.с. 6 Згідно Довідки №420/02-74 від 08.11.2007 року Болградського районного управління юстиції в Одеській області, 04.03.1978 року в Табаківській сільській раді Болградського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] одружилася. /а.с.11/ Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо: 1) трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, на рахування надбавок та інших пільг); 2) причин та ступеня втрати працездатності; 3) групи інвалідності та часу її настання; 4) проходження дійсної військової служби; 5) участі у бойових діях, перебування на фронті, у партизанських загонах; 6) одержання поранення, контузії в боях при захисті України, СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби; 7) визнання ветераном чи інвалідом Великої Вітчизняної війни; 8) віку фізичної особи; 9) закінчення учбового закладу й одержання відповідної освіти; 10) усиновлення після смерті усиновленого чи усиновителя, якщо за життя після 1926 р. воно не було належним чином оформлене; 11) належності до певної національності; 12) належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, які видаються органами реєстрації актів цивільного стану; 13) тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах; 14) одержання урядових нагород; 15) розкуркулювання та адміністративного виселення громадян; 16) про встановлення належності до ветеранів та інвалідів війни; 17) про встановлення факту винесення вироку або постановлення рішення суду щодо відповідної особи; 18) набуття громадянства України громадянином іншої держави. Вищевикладене закріплено в Аналізі судової практики Верховного Суду України №8(144) від 2012 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлення факту належності до певної національності, а також народження від певних осіб не може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення про встановлення факту народження в певний час, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed