Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини мотивуючи тим, що вона перебуває в шлюбі з [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON], перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим народила сина - [PERSON], що підтверджується медичним виписним епікризом від 18.07.2015 року виданим пологовим відділення Красногвардійської ЦРБ АР Крим, довідкою про народження №503 від 21.07.2015 року, виданою Красногвардійским районним відділом запису актів цивільного стану. Звернувшись з свідоцтвом про народження, виданим Красногвардійским районним відділом запису актів цивільного стану до Миколаївського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області для реєстрації народження дитини, заявник отримала відмову, у зв'язку з тим, що вказане свідоцтво не є підставою для реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 1 розділу І глави 3 Правил про державну реєстрацію актів цивільного стану в Україні. У судове засідання заявник та її представник не з'явилися, представник надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи - Миколаївського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [INFO], [PERSON], [INFO] перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, у Центральній районній лікарні смт. Красногвардійськ народила хлопчика, будучи у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] (свідоцтво про шлюб від 21.02.2009 року, виданим другим приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції), з яким вони проживають на території тимчасово окупованого Криму. В грудні 2016 року [PERSON] звернувся до Миколаївського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області з метою отримання свідоцтва про народження сина [PERSON], проте йому було відмовлено з посиланням на ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв'язку з чим [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, оскільки на даний час вона знаходиться на тимчасово окупованій території, разом із дитиною та за відсутності свідоцтва про народження дитини не має можливості виїхати на територію підконтрольну Україні. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України. Так, заява про становлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами. їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення, на підставі ч. 4 ст. 257-1 ЦПК, підлягає негайному виконанню. Факт народження дитини підтверджується виписним епікризом від 18.07.2015 року виданим пологовим відділення Красногвардійської ЦРБ АР Крим, довідкою про народження №503 від 21.07.2015р., виданою Красногвардійским районним відділом запису актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а також глави І розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.10.2010 року №3307/5 зі змінами, передбачена державна реєстрація народження дитини за документами, які мають законну силу на території України. Згідно п. 2 розділу III вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження дитини даною жінкою. Згідно з п. 1 ст. З Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Тобто, з викладеного вбачається, що медичне свідоцтво про народження, видане на території АР Крим, на території України вважається недійсним та не створює правових наслідків, а відтак не може бути підставою для видачі свідоцтва про народження дитини на території України. Відповідно до принципу 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство, та ст. 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Outcome: approved