Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження, у якій просить суд встановити факт проживання однією сім'єю із померлим [PERSON] із 07 липня 1998 року до [INFO]. В заяві зазначає, що з 07 липня 1998 року вона почала постійно проживати із [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. У період спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний побут, спільні витрати, разом обробляли город та збирали урожай. Заявник постійно брала участь у витратах га утримання та поточні ремонти квартири, дана квартира була приватизована нею спільно із [PERSON] шлюб вони не укладали. Після смерті [INFO] [PERSON] заявник за власний кошт здійснила його поховання, відбула поминальні обіди. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме - спільно приватизована квартира [ADDRESS]. Заявник вернулась до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, але їй було відмовлено, так як вона не являється спадкоємцем за законом, заповіту померлий не залишив, а факт проживання із спадкодавцем однією сім'єю повинен встановити суд. Тому заявник [PERSON] просить суд встановити факт її проживання однією сім'єю із [PERSON] з 07 липня 1998 року до [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Талалаївської селищної ради - в судове засідання не з'явився, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2017 року [PERSON] помер [INFO] у віці 62 роки (а.с.9). Згідно копії карточки прописки в квартирі [ADDRESS] з 30.08.1989 року прописаний [PERSON], з 07.07.1998 року прописана [PERSON] (а.с.5-5зв.). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 08.123.1998 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки Талалаївської селищної ради від 21.05.2018 року [PERSON] проживала разом із [PERSON] до дня його смерті та поховала його за власний рахунок (а.с.6). Листом державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 16.05.2018 року [PERSON] повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст. 1264 ЦК України, оскільки для підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини необхідно надати відповідне рішення суду про встановлення такого факту (а.с.7). У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ч.ч. 2-4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Беручи до уваги, те, що заявниця [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки відсутній документ, котрий свідчить про факт проживання однією сім'єю разом із спадкодавцем не менше п'яти років, факт її спільного проживання із померлим [PERSON] із 07 липня 1998 року у спільно приватизованій квартирі підтверджується дослідженими матеріалами справи, а тому суд вважає можливим встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] не менше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1998 року і до смерті [PERSON] [INFO], таким чином заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved