Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Заявник [PERSON] у липні 2016 року звернувся до суду із заявою, визначивши заінтересованою особою Бабушкінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, у якій прохав суд встановити факт смерті [PERSON], місце смерті - м. Ровеньки Луганської області, що настала [INFO] (а.с. 2). У ході розгляду справи подав заяву з уточненням своїх вимог, прохаючи суд про встановлення цього ж факту для отримання свідоцтва про смерть дружини (а.с. 9). В обґрунтування своїх вимог вказав, що є чоловіком покійної [PERSON], яка померла [INFO] у м. Ровеньках Луганської області від крововиливу у стовбур головного мозку. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки смерть відбулася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий, як належний, відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації факту смерті, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті потрібно йому для отримання свідоцтва про смерть, згідно з вимогами чинного законодавства України. У судовому засіданні заявник свою заяву підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що встановлення факту та отримання свідоцтва про смерть дружини потрібно йому для подальшого оформлення спадщини, що відкрилася по її смерті, так як на його звернення із відповідною заявою, заступником начальника Бабушкінського районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено у державній реєстрації смерті з тих підстав, що пред'явлений ним документ - свідоцтво про смерть дружини, видане Ровеньківською центральною міською багатопрофільною лікарнею, не є документом, що відповідає вимогам чинного законодавства України, так як видано окупаційною владою. Їх діти - донька ти син, після окупації частини Луганської області, залишилися у м. Ровеньках, а з ними залишалася і його дружина. Мешкають вони у власному будинку. Він виїхав у м. Дніпро, так як не сприймає тих соціальних стосунків, що встановилися у місті із приходом окупантів, а дружина гляділа житло, так як іншого у них немає. Донька мешкає зі своєю сім'єю окремо, а син - окремо. Про те, що дружина померла, йому повідомив син, сказавши, що вона померла вдома. Поховали її у м. Ровеньках, де вона і народилася. Через складний матеріальний стан та окупацію м. Ровеньків, приїхати на похорони родичі не змогли. Надав суду фотографії могили, де похована дружина. Заінтересована особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але її представник у судове засідання не з'явився, звернувся із письмовими заявами про розгляд справи за його відсутності (а.с. 26, 28). Згідно з вимогами ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, особливостей для розгляду справ цієї категорії. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд, розглянувши заяву, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є знайомою [PERSON] та його покійної дружини. Вона до окупації м. Ровеньків військами РФ ходила співати у хорі, яким у цьому місті керував [PERSON] Про факт смерті його дружини їй повідомила її знайома [PERSON], а потім і [PERSON] та [PERSON], які разом з нею співали у хорі. Підстав не довіряти їм, а також [PERSON], що теж розповів їй про смерть своєї дружини, у неї немає. Свідок [PERSON] пояснив, що є знайомим [PERSON], з яким разом навчався у вищому навчальному закладі у м. Харкові, та його покійної дружини. [PERSON] у м. Ровеньках Луганської області керував хором. Він приїздив до нього у гості, де познайомився із його дружиною. Про те, що [PERSON] померла у цьому році, йому розповів сам [PERSON] Підстав вважати, що це не відповідає дійсності і [PERSON] каже неправду про смерть своєї дружини, у нього немає. Судом встановлено, що згідно зі лікарським свідоцтвом про смерть № 151, остаточним, яке видане [INFO] Ровеньківською центральною багатопрофільною міською лікарнею, як зазначено у довідці державою «лнр», [PERSON], [INFO], що народилася у м. Ровеньках Луганської області, мешкала по вул. Пролетарській, 6 у м. Ровеньках, померла цього ж дня у м. Ровеньках від крововиливу у стовбур головного мозку у стаціонарі реанімаційного відділення лікарні (а.с. 4). Згідно з копією паспорту громадянки України [PERSON], вона народилася [INFO] у м. Ровеньках Луганської області, зареєстрована [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON], [INFO], уроджена у м. Ровеньках Луганської області, 18 жовтня 1969 року уклали шлюб у м. Ровеньках Луганської області і дружина змінила своє дівоче прізвище на [PERSON] (а.с. 6). Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації заступника начальника Бабушкінського районного відділу у м. Дніпропетровську відділу держреєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бабенка І.М. від 25 липня 2016 року, за № 1387/11-29, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації факту смерті [PERSON] з тих підстав, що наданий ним документ - остаточне лікарське свідоцтво про смерть № 151, видане [INFO] Ровеньківською центральною багатопрофільною міською лікарнею держави «лнр», не відповідає вимогам до того документу, яким посвідчується факт смерті, що визначно наказом Міністерства здоров'я України № 545 від 08 серпня 2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті» (а.с. 5). Згідно з наданими суду копіями фотографій, на цвинтарі, на свіжій могилі, встановлено хрест із надписом «[PERSON], [INFO]-[INFO]» (а.с. 16-17). Враховуючи те, що згідно з поясненнями заявника, показаннями допитаних у судовому засіданні свідків та наданими копіями документів, [PERSON] померла у м. Ровеньках Луганської області, та у зв'язку із відмовою у здійсненні реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON], тому що держави «лнр», на території якої, як зазначено у довідці про смерть [PERSON], вона мешкала і померла, не існує, а ця територія є територією України, яка окупована Російською Федерацією без проголошення війни, суд вважає, що є підстави для встановлення факту її смерті. Таким чином, з метою надання можливості заявнику [PERSON] зареєструвати факт смерті своєї дружини [PERSON] у встановленому чинним законодавством України порядку, з метою отримання свідоцтва про спадщину, що відкрилася по її смерті, судом встановлено той факт про який прохає заявник - що [PERSON], [INFO], уроджена у м. Ровеньках Луганської області, померла [INFO] у м. Ровеньках Луганської області на території України, яка окупована Російською Федерацією. На підставі викладеного,

Outcome: approved