Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд, із заявою про встановлення факту батьківства. Свої заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер [PERSON]. З покійним [PERSON] заявниця починаючи з 2003 року і по день його смерті проживала у цивільному шлюбі, без офіційної реєстрації шлюбу. За період проживання в цивільному шлюбі народилося одна дитина, а саме дочка [PERSON] [INFO] року народження. При своєму житті покійний [PERSON], який помер [INFO] року 25 березня 2005 року склав заповіт на нашу спільну дочку [PERSON] на все своє майно. Даний факт батьківства підтверджується і тим, що в свідоцтві про народження по батькові дочка записана [PERSON], що відповідає імені її покійного батька. Також заявниця повністю провела поховання цивільного чоловіка за що отримала допомогу на поховання [PERSON], що підтверджується довідкою з Ясенівської сільської ради Бродівського району Львівської області. Факт встановлення батьківства заявниці необхідний для подачі від імені неповнолітньої дитини заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її батька [PERSON]. На підставі викладеного, у відповідності до ст.128, 130,135 Сімейного Кодексу України, ст. 293. 294 ст. 315 - 319 ЦПК України просить заяву задоволити. 12.02.2019 р. відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Микитюк С.М. в судовому засіданні заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримали, просять її задовольнити. Заінтересована особа - представник Служби у справах дітей Бродівської РДА Львівської області Надорожняк О.П. в судовому засіданні заяву не заперечила щодо задоволення заяви з обставинами наведеними у змісті заяви погодилася. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, проаналізувавши матеріали вищевказаної цивільної справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] (а.с.11) був батьком [PERSON]., котра народилася [INFO] в с.Ясенів Бродівського району Львівської області (а.с.6). Факт батьківства підтверджується також довідками за №105 від 23.01.2019; №2173 від 06.12.2018, виданими Ясенівською сільською радою Бродівського району, з якох вбачається, що заявниця [PERSON], дійсно проживала однією сім'єю без зареєстрованого шлюбу та вели спільне господарство з [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.12-13). Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вони дали під час розгляду справи по суті, підтверджується, що [PERSON], який помер [INFO] року визнавав своє батьківство за життя по відношенню до [PERSON], [INFO]., опікувався нею та утримував її. Про ці обставини їм достовірно відомо. Крім того, на доданих до заяви фотографіях, які оглянуті судом в судовому засіданні, вбачається, що на них зображена заявниця [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON].,2004 року народження, як одна сім'я, що не заперечується учасниками судового засідання. Встановлення факту батьківства має для заявниці [PERSON] юридичне значення, оскільки необхідне для подачі від імені неповнолітньої дитини заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті покійного, який при своєму житті 25.03.2005 (а.с.8) в користь [PERSON].,2004р.н. склав заповіт. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо його дочки [PERSON]., [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved