Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, яку обґрунтовує тим, що він збирався отримати допомогу на поховання після смерті батька, однак отримав відмову від органів пенсійного фонду, що підтверджується копією листа Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 05.06.2019 р. Дана відмова мотивована тим, що у поданих документах було виявлено розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть зазначено [PERSON] , а в паспорті та пенсійній справі [PERSON] . Відомості в свідоцтві про смерть батька були внесені на підставі закордонного паспорту, в якому не зазначається по батькові громадянина, що підтверджується копією вказаного документа. Також листом Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 05.06.2019 р. повідомлено про можливість звернутись до суду та встановити факт належності правовстановлюючого документу в порядку передбаченому ст. 325 Цивільного процесуального кодексу України. Встановлення факту належності свідоцтва про смерть забезпечить реалізацію прав заявника на отримання допомоги на поховання. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт належності свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.04.2019 р. Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , його батьку [PERSON] , [INFO] , по батькові якого зазначено у свідоцтві про народження та паспорті громадянина України. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області не з`явився, про час та місце розгляду справи, повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.01.2001 р., батьком заявника [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). Матеріалами справи встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] , прізвище, ім`я та по батькові його батька записано, як [PERSON] . В паспорті громадянина України серія [NUMBER] вказано, прізвище ім`я та по батькові [PERSON] , [INFO] , що є батьком заявника. Однак, як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.04.2019 р., прізвище, ім`я та по батькові батька заявника зазначено як « [PERSON] », [INFO] . При цьому, дійсно згідно закордонного паспорта серії [NUMBER] батько заявника вказаний як « [PERSON] ». Згідно зразка бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 року № 152 відомості щодо по-батькові громадянина не вносяться до закордонного паспорту. У зв`язку з тим, що у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.04.2019 р., не зазначено повністю прізвище, ім`я та по батькові батька заявника, як « [PERSON] », заявник не має можливості отримати допомогу на поховання, тому звернувся до суду з даною заявою. При цьому суд враховує, що згідно паспорту громадянина України серія [NUMBER] , померлий народився в іншій країні та всі відомості про його народження в державних реєстрах України не зберігаються, що унеможливлює внесення зміни в актовий запис про смерть. Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, що у свідоцтві про смерть помилково не зазначено по батькові померлого, тому суд вважає за необхідне встановити факт належності свідоцтва про смерть [PERSON] , який є батьком [PERSON] , оскільки цей факт підтверджується доказами, а його встановлення має юридичне значення для заявника - можливість отримання допомоги на поховання.

Outcome: approved