Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою вказавши, що перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних стосунках, від яких мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого вказаний [PERSON] на підставі його заяви. З 2013 року вони з [PERSON] перестали підтримувати стосунки, в 2015 році вона звернулася до УПСЗН з приводу отримання допомоги на дитину, однак отримала відмову, оскільки матиме право на отримання соцвиплат лише у випадку визнання батька дитини безвісно відсутнім чи померлим. Вона неодноразово намагалась знайти батька своєї дитини [PERSON] через знайомих, друзів, однак спроби успіху не дали, тому в серпні 2016 року вона звернулась до Довгинцівського ВП КВ ГУНП з заявою про його розшук, однак за даними поліції за результатами пошуку [PERSON] не розшуканий. Тому просить визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. В судове засідання неодноразово не з'являється заявник [PERSON] та її представник [PERSON] На судове засідання, призначене на 01.02.2018, від представника заявника надійшла заява про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому процесі, однак доказів на підтвердження поважності причини неявки до суду не надано. Враховуючи те, що справа перебуває в провадженні суду з 10.11.2017, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі тих доказів, що містяться в матеріалах справи. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти вимог заявника не надав. Дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов такого висновку. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] Згідно копії довідки Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.09.2017 р. № 48.2/2-7433, [PERSON] зверталася до СКП Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області у серпні 2016 року з приводу свого чоловіка [PERSON], [INFO], з яким вона втратила зв'язок у 2016 р. В ході проведення розшукових заходів встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилось можливим, на теперішній час його місцезнаходження не встановлено (а.с. 6). Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 306 ЦПК України визначено обов'язкове зазначення у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Так, згідно заяви визнання [PERSON]. безвісно відсутнім необхідне заявнику для отримання соціальних виплат на їх спільну дитину. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Так, судом на виконання вимог ч. 1 ст. 307 ЦПК України надано запит до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради щодо дати реєстрації [PERSON] за останнім відомим місцем проживання та підстави, на яких було здійснено реєстрацію його місця проживання. Листом за № 8/21-2002 від 20.11.2017 р. головою Довгинцівської районної в місті ради було повідомлено суд про те, що [PERSON], [INFO], зареєструвався за адресою: [ADDRESS], 24 квітня 2017 року, реєстрація його місця проживання була здійснена на підставі його особистої заяви. Враховуючи викладене, суд вважає, що з врахуванням отриманої вище інформація, неможливо визнати [PERSON] безвісно відсутнім з огляду на вимоги ст.43 ЦК України, а тому заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed