Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] в обґрунтування якої зазначила, що 10 лютого 2016 року помер її чоловік [PERSON] у м.Донецьк. Встановлення даного факту необхідне для оформлення спадщини. Заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за отриманням свідоцтва про смерть [PERSON], але їй у видачі такого свідоцтва було відмовлено, та розяснено, що факт смерті необхідно визнати у судовому порядку. Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 53 від 10.02.2016р., виданим Донецьким клінічним територіальним обєднанням МОЗ ДНР. Просила встановити факт смерті [PERSON] 26.07.1966р.н., уродженця [INFO], який помер 10 лютого 2016 року у м.Донецьк. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала свою заяву. Представник заінтересованої особи до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Судом встановлено, що 19.02.2016р. заявник звернулася з приводу проведення реєстрації смерті на [PERSON], померлого 10 лютого 2016 року у м.Донецьк до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, але 19.02.2016р. у проведенні такої реєстрації їй було відмовлено через відсутність документів, які є підставою для державної реєстрації смерті та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті (а.с.13). Заявник є дружиною померлого [PERSON] Згідно епікризу № 632-63, [PERSON] 26.07.1966р.н. знаходився на стаціонарному лікуванні у Димитровській ЦМЛ з 24.01.2016р. по 01.02.2016р. (а.с.7). Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник є її матірю. [PERSON] це її батько, він помер 10.02.2016р. у м.Донецьк. Помер у м.Донецьку, так як лікувався у Димитровській ЦМЛ, але там дали направлення у м.Дніпропетровськ, їм сказали, що вони не довезуть батька і тоді вони відвезли його у Донецьк, де він й помер. Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження чи відсутність неоспорюваних прав. Відповідно до п.8\~ч.1 ст.256 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На підставі п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.17\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Указом Президента України від 14.11.2014р. № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», Кабінету Міністрів доручено у тижневий строк ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях на роботу в іншу місцевість. На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», яка набрала чинність 11 листопада 2014 року і абзацом другим пункту 3 якої зобовязано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств, організацій, що належать до їх сфери управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Донецьк включено в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявниці відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті [PERSON] Крім того на думку суду, юридичний факт знайшов підтвердження у судовому засіданні, оскільки заявником, а також поясненнями свідка та доданих документів було доведено факт смерті [PERSON], померлого 10.02.2016 року. На пiдставi ч.ч.1, 3 ст.17\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення»,

Outcome: approved