Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Заявник [PERSON] подав до суду заяву у порядку окремого провадження, в якій просить оголосити [PERSON], [INFO], уродженку міста Борислава Львівської області, померлою. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Бориславського міського суду від 27 жовтня 2014 року шлюб було розірвано. Рішеннями Бориславського міського суду Львівської олбласті від 20 грудня 2016 року у справі № 438/751/16-ц та рішення від 26 грудня 2016 року у справі №438/1076/16-ц [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутньою з 01 травня 2014 року. В даний час, [PERSON] знята з реєстрації місця проживання по [ADDRESS] Оголошення померлою його колишньої дружини необхідно для отримання відповідних пільг, при умові оголошення моєї колишньої дружини померлою, оскільки один утримує і виховує неповнолітню доньку. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання, про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами та оголосити [PERSON] померлою. Представник заінтересованої особи Бориславський міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області у судове засіданні не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що перебував заявник [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який заочним рішенням Бориславського міського суду від 27 жовтня 2014 року розірвано. Від цього шлюбу є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Рішеннями Бориславського міського суду Львівської олбласті від 20 грудня 2016 року у справі № 438/751/16-ц та рішення від 26 грудня 2016 року у справі №438/1076/16-ц [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутньою з 01 травня 2014 року. Згідно ч.ч.1,2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу про оголошення фізичної особи померлою за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Статтею 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Проте, згідно інформації Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області наданої на запит суду встановлено, що [PERSON], [INFO] засуджена Дергачівським районним судом Харківської області 22 грудня 2017 року на термін 8 років позбавлення волі. Відповідно до положень ст.ст.76, 77, 78,80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви, оскільки особу, яку заявник просила оголосити померлою [PERSON], [INFO] було виявлено на території України, а саме в Харківській області.

Outcome: dismissed