Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім її чоловіка [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що вони з 4 грудня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню доньку [PERSON]. Їх сімя зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. З серпня 2001 року чоловік працював на Державному підприємстві «Донецька залізниця». Весною 2014 року на території Донецької області розпочалися боєві дії. 19.06.2014 року приблизно о 6 ранку чоловік пішов на роботу, додому не повернувся, до теперішнього часу їй не відоме його місцезнаходження. За місцем роботи чоловіка дізналася, що біля 15 години він отримав визом до м.Горлівка, останній раз виходив на зв'язок по мобільному телефону о 16 годині 19 хвилин, а біля 19 години його телефон вже був відключений. 21.06.2014 року вона звернулася із заявою до міліції м.Ясинувата про зникнення чоловіка, за якою внесені відомості до ЄРДР за №12014050570000713 за ч.1 ст.115 КК України. 21.08.2015 року з подібною заявою звернулася до Першотравневого відділу поліції ГУ НП в Донецькій області, відомості за заявою внесені до ЄРДР за №12015050710000528 теж за ч.1 ст.115 КК України. В червні 2016 року вона з дочкою переїхала до м.Маріуполь, де тимчасово зареєстрована, взята на облік як внутрішньо переміщена особа. З дня зникнення чоловіка минуло більше двох років, вжиті заходи не дали позитивних результатів щодо встановлення його місцезнаходження. Визнання чоловіка безвісно відсутнім необхідно їй для вирішення, без згоди батька, всього кола питань, що зачіпають інтереси доньки [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON], за наведеними обставинами заяву підтримала та просила суд визнати безвісно відсутнім [PERSON]. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Свідки [PERSON] сестра заявника [PERSON] та її чоловік [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини наведені в заяві [PERSON] щодо відсутності інформації відносно [PERSON] про його місцезнаходження з 19.06.2014 року. \~\~ Суд, вислухавши пояснення заявника, думку прокурора, що підтримала вимоги заяви, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правові відносили. За копією паспорта серії ВА номер 066481, виданого 14.08.1995 року встановлена особа [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Згідно свідоцтва про одруження серії І-НО номер 261208, одружились 4.12.2004 року [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено актовий запис за №236. За даними свідоцтва про народження серії І-НО номер 328719, народилася 30.05.2010 року [PERSON], батьками її зазначені [PERSON] та [PERSON]. З довідкиДержавного підприємства «Донецька залізниця» від 2.12.2014 року, протоколу наради при керівнику Державного підприємства «Донецька залізниця» від 7.07.2014 року вбачається, що [PERSON] приступив до роботи 19.06.2014 року останній раз виходив на зв'язок по мобільному телефону о 16 годині 19 хвилин, а біля 19 години його телефон вже був відключений. За повідомленнями: Мангушського ВП ГУ НП в Донецькій області від 9.08.2016 року, ГУ Національної поліції в Донецькій області від 10.08.2016 року, проводиться досудове розслідування СВ Мангушського ВП ГУ НП в Донецькій області у кримінальному провадженні №12015050710000528, розпочатому 21.08.2015 року за фактом безвісного зникнення [PERSON] за ч.1 ст.115 КК України, на теперішній час місцезнаходження його не встановлено. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених фактів. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зі змісту ч.2 ст.43 ЦК України вбачається, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а у разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З урахуванням викладених обставин та звернення [PERSON] до органів внутрішніх справ, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що більше двох років відсутні відомості та дані про місцеперебування [PERSON] Таким чином, оскільки вже понад рік, з 19.06.2014 року, в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування, а визнання останнього безвісно відсутнім необхідне заявниці для захисту інтересів дитини, суд задовольняє вимоги заявниці та визнає [PERSON] безвісно відсутнім з 19.06.2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved