Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що вона є матір'ю [PERSON], яка народилася у неї [INFO] в Севастопольському міському пологовому будинку Автономної республіки Крим. Зазначила, що звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві з метою отримання свідоцтва про народження дитини, але їй було відмовлено у здійсненні реєстрації народження дитини та у видачі такого свідоцтва, оскільки державні органи на території України не визнають документів, наданих державними органами на території, не підконтрольній Україні. Заявник до суду направила заяву, в якій свої вимоги підтримала та просила розгляд справи провести за її відсутності. Заінтересована особа направила на адресу суду письмові пояснення та просила суд проводити розгляд справи за відсутності їх представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити з огляду на таке. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно письмових пояснень заявника, вона [INFO] в Севастопольському міському пологовому будинку Автономної республіки Крим народила дівчинку [PERSON], батьком якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Встановлено, що заявник разом з дитиною та чоловіком проживають в м. Севастополі АР Крим, територія якого є тимчасово окупованою територією. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві відмовлено заявниці в проведенні державної реєстрації дитини на тій підставі, що державні органи на території України не визнають документів, наданих державними органами на території, не підконтрольній Україні. Документ, що підтверджує факт народження дитини заявника - свідоцтво про народження, видане органами РАГС на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Отже, вирішити питання реєстрації народження дитини у позасудовий спосіб не вбачається можливим. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч. ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення. Судом враховується і те, що заявник - мати дитини, є громадянкою України, що підтверджено копіями паспорту. На підставі викладеного та

Outcome: approved