Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та свої вимоги мотивує тим, що [INFO] вона народилася в м. Болград, Болградського району, Сумської області. З 01 вересня 1974 року по 20 липня 1977 року навчалась в ДПТУ №2 в м. Суми, після закінчення якого з 21 липня 1977 року була прийнята на посаду токаря третього розряду в СМНВО ім. М.В. Фрунзе, з 10 вересня 1980 року була прийнята на посаду гальваніка 2 розряду Сумського дослідно-експериментального заводу ВНІІ компресормаш, з 12 лютого 1991 року по 18 вересня 1991 року працювала прибиральницею службових приміщень в Зарічному комбінаті харчування, з 08 грудня 1995 року по 26 липня 1996 року займала посаду директора ТОВ «Лілія». Зазначає, що до 1989 року вона була прописана за адресою: [ADDRESS] . 13 лютого 1986 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який в 1998 році був розірваний. У період з 1986 року по 1998 рік вона з чоловіком фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . З 1989 року по 1998 рік буза зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а з 1998 року по 2002 рік фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . З 2002 року по лютий 2019 року вона фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , а з лютого 2019 року і по сьогоднішній день проживає разом з донькою за адресою: [ADDRESS] , де її місце проживання не зареєстроване. Посилаючись на необхідність отримання облікової картки платника податків та зареєстрування місця проживання, просить встановити юридичний факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року по 2000 рік.. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2020 року відкрите провадження у справі за вказаною заявою та призначено судовий розгляд на 12 травня 2020 року о 14 год. 00 хв. 12 травня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 06 серпня 2020 року на 10 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника заінтересованої особи та визнанням явки заявниці обов`язковою. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі, представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в м. Болград, Болградського району, Сумської області (а.с. 4). З копії трудової книжки заявника вбачається, що у 1977 році вона розпочала свою трудову діяльність у м. Суми на заводі СМНВО ім. М.В. Фрунзе на посаді токаря третього розряду, з якого звільнилася у 1979 році. З 19 лютого1980 року по 08 липня 1980 року працювала в ОЖК контролером. 10 вересня 1980 року була прийнята на посаду гальваніка 2 розряду Сумського дослідно-експериментального заводу ВНІІ компресормаш, з якої бла звільнена за власним бажанням 11 лютого 1991 року. З 12 лютого 1991 року по 18 вересня 1991 року працювала прибиральницею службових приміщень в Зарічному комбінаті харчування, з 08 грудня 1995 року по 26 липня 1996 року займала посаду директора ТОВ «Лілія» (а.с. 5-7). З 15 листопада 1989 року по 29 травня 1998 року зареєстроване місце проживання заявниці було за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 14 серпня 2019 року №14.03-08/62774 наданою відділом реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, та копією поквартирної картки (а.с. 9, 12). 04 червня 1998 року між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, запис №369 ( а.с. 11). З наданих письмових доказів вбачається, що заявниця постійно проживала в м. Суми станом на 24 серпня 1991 року, що також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пп. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним вище Законом України, який дасть право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Оскільки судом достовірно встановлено, що заявниця на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року - та набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 13 листопада 1991 року проживала на території України, суд вважає, за необхідне встановити факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved