Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до суду з вищеназваною заявою, у якій просив встановити факт смерті [INFO] в Куйбишевському районі міста Донецька Донецької області, матері його дружини - [PERSON] , яка народилась [INFO] в селищі Воля Новоусманського району Воронізької області. Заява мотивована тим, що [PERSON] померла на непідконтрольній території України Донецької області, а тому він позбавлений можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином. Заявник [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у відкрите судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до листа Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 1286/20.21-24 від 28.08.2020 року, актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, - відсутній. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у Куйбишевському районі міста Донецька Донецької області, про що зроблений відповідний запис (а.с.19). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 2694 від 15 червня 2020 року, [PERSON] померла [INFO] у Куйбишевському районі міста Донецька Донецької області (а.с.16). Відповідно до довідки про причину смерті № 2694 від 15 червня 2020 року [PERSON] померла [INFO] , причина смерті: злоякісне новоутворення підшлункової залози з метастазами в ребра і лімфовузли (а.с.17). Крім того, до матеріалів справи додано фотографію, на якій зображено могилу з написом [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Керівником Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Єгоровою Л.Р. відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки пред`явлений документ про смерть виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Виходячи з системного аналізу норм Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Таким особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Також визначення поняття «близький родич» міститься у п. 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, згідно з яким суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб). Заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Зугрес Донецької області, є чоловіком [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Українська м. Селидове Донецької області, яка є рідною донькою [PERSON] , а отже заявник доводиться близьким родичем доньки померлої (а.с. 21, 22). Таким чином, оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved