Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Заявник в лютому 2014 року звернувся до суду з заявою, яку уточнивши 30 березня 2013 року, посилається на те, що його мати [PERSON] померла [INFO] та після її смерті залишилась спадщина, що складається з належних їй домоволодіння по [ADDRESS] з приватизованою присадибною земельною ділянкою площею 0,41 за вказаною адресою, згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 5038 від 22 березня 1999 року. При оформленні своїх спадкових справ на вказану земельну ділянку, належну [PERSON] під час відновлення меж земельної ділянки було виявлено, що в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, виданого на ім'я [PERSON] не вірно вказано її загальну площу як 0,720 га, з яких 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,4700 га - для ведення особистого підсобного господарства, в той час як вірним є загальна площа земельної ділянки 0,410 га, з яких 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,1600 га - для ведення особистого підсобного господарства, так як із вказаної в Державному актів земельної ділянки площею 0,4700 га в межах ставка, тобто водного фонду, знаходиться 0,3100 га, яка не могла бути передана у власність його матері [PERSON], в зв'язку з чим виникла необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що розмір земельної ділянки переданої для ведення особистого підсобного господарства, на яку видано [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 5038 від 22 березня 1999 року становить саме 0,160 га, а не 0,47 га як вказано в даному акті. У судове засідання представник заявника - [PERSON], який діє на підставі договору про надання послуг представництва від 27 березня 2015 року (а.с. 17) не з'явився, до суду надав заяву (а.с. 16), згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 13), згідно якої просить справу розглянути в їх відсутність, проти задоволення вимог заявника не заперечує. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4) - [PERSON] померла [INFO], про що видано свідоцтво про її смерть [NUMBER] від 18 липня 2013 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з належних їй домоволодіння по [ADDRESS] з приватизованою присадибною земельною ділянкою площею 0,41 за вказаною адресою, згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 5038 від 22 березня 1999 року (а.с. 6, 10). При оформленні спадкових справ позивачем на вказану земельну ділянку, належну [PERSON] під час відновлення меж земельної ділянки було виявлено, що в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, виданого на ім'я [PERSON] не вірно вказано її загальну площу як 0,720 га, з яких 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,4700 га - для ведення особистого підсобного господарства, в той час як вірним є загальна площа земельної ділянки 0,410 га, з яких 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,1600 га - для ведення особистого підсобного господарства, так як із вказаної в Державному актів земельної ділянки площею 0,4700 га в межах ставка, тобто водного фонду, знаходиться 0,3100 га, яка не могла бути передана у власність його матері [PERSON], що підтверджується довідкою Т ОВ «Земляни» від 04 вересня 2014 року за № 84 (а.с. 7) та ситуаційною схемою земельної ділянки (а.с. 8-9). В зв'язку з чим, вказані розбіжності, позбавляють заявника права на оформлення спадкових прав, тому він звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд встановлення факт, а саме, що розмір земельної ділянки переданої для ведення особистого підсобного господарства, на яку видано [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 5038 від 22 березня 1999 року становить саме 0,160 га, а не 0,47 га як вказано в даному акті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлено той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 5038 від 22 березня 1999 року, виданий померлій [INFO] [PERSON], дійсно фактично виданий на земельну ділянку загальною площею 0,410 га, з яких 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,1600 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташовану по [ADDRESS]. На підставі викладеного і

Outcome: approved