Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 2014 року по час його смерті. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона проживала в цивільному шлюбі з серпня 2014 року до часу його смерті. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала матері померлого [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину у вигляді вказаного нерухомого майна прийняв лише її син, оскільки на момент її смерті був постійно зареєстрований разом із померлою за однією адресою, отже прийняв спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України. В березні 2021 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі якої приватним нотаріусом було заведено спадкову справу, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з огляду на те, що нею не було надано доказів проживання з померлим більше ніж 5 років однією сім`єю, а тому вона не може вважатися особою, яка належить до четвертої черги спадкоємців за законом. На теперішній час, крім неї, спадщину після смерті [PERSON] жодна особа не прийняла. Викладені обставини унеможливлюють отримання нею спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду та витребувано докази. Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Зокрема, заявник суду пояснила, що проживала з [PERSON] у цивільному шлюбі з 2014 року в його квартирі та вони планували одружитись, однак укладання шлюбу постійно відкладалося з різних причин. Мати [PERSON] ніколи не була проти їх відносин, навпаки, вона товаришувала з її матір`ю з 90-х років. Коли не стало [PERSON] , вони разом із чоловіком її ховали. В останній раз пропозицію одруження [PERSON] зробив їй взимку 2018 року, та вже тоді чоловік сильно хворів і вона прийняла рішення відкласти весілля. Вони повинні були одружитися восени, однак чоловік помер. [PERSON] вона ховала особисто. Інших спадкоємців крім неї [PERSON] не має, він ніколи не був одружений та не мав дітей. Заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Одинцова С.О. в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с. 18). Також в судовому засіданні за клопотанням представника заявника було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] разом з [PERSON] з 2014 року проживали за адресою: [ADDRESS] , а він був їх сусідом. Про дітей та інші шлюби [PERSON] йому нічого не відомо. Коли [PERSON] помер його ховали він, його мати та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знала [PERSON] та [PERSON] , оскільки була їх сусідкою. Коли [PERSON] почав залицятись до [PERSON] він також запропонував їй жити разом. Потім померла його мати і весілля відклалося. Фактично [PERSON] почала проживати разом із [PERSON] з 2014 року та вони жили разом аж до його смерті. [PERSON] був єдиним сином [PERSON] та у нього ніколи не було дітей чи іншої жінки. Заслухавши пояснення заявника та її представника, вислухавши свідків, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення вимог [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 9672875 від 19.09.2013 належала квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35-36) Як вбачається із заяви [PERSON] від 22 липня 2013 року реєстровий № 1187, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Одинцовою С.О., [PERSON] , будучи власником квартири [ADDRESS] , дала свою згоду на вселення, проживання, а також реєстрацію місця проживання за вказаною адресою [PERSON] , [INFO] (а.с.5) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 05.09.2014 зроблено відповідний актовий запис № 6256 (а.с. 28) [PERSON] помер [INFO] , про що Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05.09.2019 зроблено відповідний актовий запис № 760, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6) В судовому засіданні також було оглянуто та долучено до матеріалів справи належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яка була надана приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Одинцовою С.О. на виконання ухвали суду від 28.04.2021. З матеріалів вказаної спадкової справи № 14/2021 вбачається, що 05.03.2021 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Одинцової С.О. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 20) Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, а спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви позивача [PERSON] , інформація щодо заповітів померлих в реєстрі відсутня (а.с. 22-25, 29-30) Як вбачається з листів заступника начальника відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-3640 та № 14/5-3641 від 19 березня 2021 року, за наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб [PERSON] з 21.08.1990 по дату надання відповіді та [PERSON] з 02.08.2013 по 08.05.2020 зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33-34) 12 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Одинцової С.О. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] (а.с. 37) Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Одинцової С.О. від 12.04.2021 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що спадкоємцем [PERSON] не було надано документів, які б підтверджували те, що вона відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України проживала на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, та рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем (а.с. 7) В матеріалах справи також наявні документи на підтвердження здійснення заявником [PERSON] витрат на поховання [PERSON] (а.с. 39-44) Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Черговість права на спадкування та перелік осіб, що входять до кожної з визначеної законом черги спадкоємців передбачено нормами ЦК України, зокрема, відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Згідно пункту 23 цієї\~Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, у пункті 21 Постанови роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Так, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2014 року до відкриття спадщини [INFO] . Вказані обставини також узгоджуються із показами свідків [PERSON] та [PERSON] які були допитані в судовому засіданні, кожен з яких окремо підтвердив факт постійного сумісного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, [PERSON] та померлого [PERSON] у період часу з 2014 року по 03.09.2019. Судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що заявниця на момент смерті спадкодавця постійно проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу ніким не оспорюється, померлий [PERSON] інших спадкоємців, окрім заявниці не мав, заявлені [PERSON] вимоги покликані на підтвердження наявності факту спільного проживання, та від доведення вказаного факту залежить виникнення її права на спадкування. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено заінтересованих осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту. Таким чином, виходячи з досліджених у судовому засіданні доказів, беручи до уваги покази свідків, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявниці разом із померлим спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом не менше 5 років, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] та вважає за необхідне встановити факт її спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] з 2014 року по час його смерті, тобто до [INFO] .

Outcome: approved