Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті своєї матері [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Дебальцеве Донецької області, яка померла [INFO] у місті Дебальцеве. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] померла [INFO] та на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 19 березня 2020 року видано довідку про причину смерті №76. Причиною смерті стало отруєння гіпотензивними препаратами. 19 березня 2020 року відділом запису актів громадянського стану Дельцевського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 92. 25.11.2020 року через веб-сайт заявник звернувся до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо реєстрації смерті матері, але в телефонному режимі працівник відділу ДРАЦС повідомив, що для реєстрації смерті, яка відбулася на тимчасово окупованій території, необхідно отримати рішення суду про встановлення факту смерті. З метою оформлення документів про смерть у встановленому законному порядку заявник вимушений звернутись до суду з цими вимогами. Позивач в заяві просив справу розглядати за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Заявником, як доказ обґрунтування своїх вимог також надано до суду копію довідки про причину смерті №76 від 9.03.2020 року, копію свідоцтва про смерть [PERSON] від 19.03.2020 року невизнаної ДНР, а також документи, що підтверджують родинний зв`язок із померлим. Згідно до ст. 316 ч.1 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Зокрема ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Заявник є громадянином України, його мати [PERSON] також громадянка України та перебувала на тимчасово окупованій території України - у м. Дебальцеве, де померла [INFO] , про що відповідним органом невизнаної ДНР було видано Свідоцтво про смерть 19.03.2020 року [NUMBER] , видане відділом запису актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки невизнаної ДНР, засвідченого печаткою. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» таке свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявника. Свідоцтво про смерть та медичну довідку про причини смерті суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити їх для з`ясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та відомими суду обставинами. На підставі викладеного і

Outcome: approved