Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, зацікавлена особа: зацікавлена особа: Соснівський районний у місті Черкаси відділ державної реєстрації актів цивільного стану. Свою заяву мотивує тим, що він є батьком [PERSON], який народився [INFO] в м.Макіївка Донецької області. На момент народження дитини, [PERSON], його мати, [PERSON], є дружиною заявника, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], актовий запис №434 від 18 червня 2011 року. Документом, що підтверджує факт народження дитини є довідки №700, видана 16.09.2016 року Перинатальним центром міста Макіївка Міністерства охорони здооров'я Донецької народної республіки, а також медичне свідоцтво про народження №675 від [INFO] (форма №103/о) видана Перинатальним центром міста Макіївка Міністерства охорони здоров'я Донецької народної республіки. 22 вересня 2016 року заявник звернувся до Соснівського районного у місті Черкаси відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції для реєстрації народження його дитини. Оскільки ним був пред'явлений документ для підтвердження факту народження дитини, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, та який було видано на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, йому було відмовлено у державній реєстрації народження від 22.09.2016 року №1500/07-03/01-09 від Соснівського районного у місті Черкаси відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення факту народження дитини йому необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянина України та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. На підставі вищевикладеного просить встановити факт народження дитини - [PERSON], який народився [INFO] в місті Макіївка Донецької області від батьків - мати, громадянка України, [PERSON], [INFO] та батька, громадянина України, [PERSON], [INFO]. Сторони в судове засідання не викликалися, поскільки заяви даної категорії розглядаються невідкладно. Дослідивши письмові матеріали справи в результаті повного, об'єктивного та всебічного їх дослідження, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON], а отже має право на звернення з даною заявою до суду. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 червня 2011 року, після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно довідки про народження №700, виданої Перинатальним центром м.Макіївка Міністерства охорони здоров'я Донецької народної республіки від 16 вересня 2016 року за підписом головного лікаря Хоменко В.А. та завідуючого акушерським відділенням Шульженко Л.І., [PERSON] знаходилась в акушерському відділенні Перинатального центру м.Макіївка МОЗ ДНР з [INFO] по 25.08.2016 року. Діагноз: вагітність ІІ. 39 тижнів. Пологи ІІ, термінові, нормальні. Пологи відбулися [INFO] о 13 год. 10 хв. Хлопчик, 3900,0 грам, ріст 54 см. Згідно медичного свідоцтва про народження №675 від [INFO] у [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], в акушерському відділенні Перинатального центру м.Макіївка МОЗ ДНР [INFO] о13 год. 10 хв. народила хлопчика, вагою 3900,0 гр. Так, відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5) , встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545 (150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о (151-06 ), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545 (150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за ТМ 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9. Відповідно до ст.1 вказаного Закону тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст.4 цього Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону, у разі порушення його положень державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та керуються нормами міжнародного права з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 5 Закону). Оскільки батьки дитини не мають можливості надати для реєстрації народження дитини документи встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів дитини як громадянина України, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за необхідне встановити факт народження дитини [PERSON], [INFO] на території України. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Дане рішення на підставі ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України підлягає до негайного виконання. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного та ст. ст. 10, 11, 57-60, 212-215, п.5 ч.2 ст.234, ч.1 ст. 235, п.7 ч.1, ч.2 ст.256, ст.ст.257-1, 259 ЦПК України; Законами України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

Outcome: approved