Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на ті обставини, що в період з 1996 року по 2003 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від зазначеного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу [PERSON] само ухилився від виконання батьківських обов'язків, а також від сплати аліментів, які були стягнуті за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17 березня 2003 року. У зв'язку з не виконанням [PERSON] рішення суду його 15 грудня 2006 року було оголошено в розшук. Оскільки у [PERSON], мається дуже велика сума заборгованості по сплаті аліментів то в 2011 році вона звернулася до органів міліції із заявою про порушення кримінальної справи, на що отримала відмову від 30 червня 2011 року, у зв'язку з тим, що встановити місце знаходження [PERSON] не можливо. На даний час вона самостійно виховує сина, а оскільки [PERSON], записано батьком дитини та стягнуто з нього аліменти, вона не може отримати ніякої допомоги від держави. Просить суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім , оскільки на протязі з 2003 року вона його не бачила, місце його знаходження не відомо. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву с проханням розглядати справу у її відсутність. Представник зацікавленої особи - УПСЗН в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя - Борисенко Н.О. діюча на підставі довіреності в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON], оскільки вважає їй обґрунтованими. Заслухавши представника зацікавленої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно ухвали Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 грудня 2006 року [PERSON] було оголошено в розшук. ( а.с.4) Відповідно до п.3 ст. 61 ЦК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 30 червня 2011 року у порушенні кримінальної справи за ознаками ст.. 164 КК України відносно [PERSON] було відмовлено. В зазначеній постанові було встановлено, що брат [PERSON] про місце перебування свого брата [PERSON] не знає, на протязі останніх двох років з братом не бачився. ( а.с. 10) Відповідно до ст.. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Як убачається з ухвали Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 15 грудня 2006 року та і з постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 30 червня 2011 року, [PERSON] було визнано таким що втратив право користування жилим приміщенням а саме квартирою 21 будинку 11/2 по вулиці Київської в місті Маріуполі на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 вересня 2003 року, брат його не бачив з 2009 року, розшук боржника [PERSON], на момент розгляду справи не виконано, таким чином судом встановлено, що [PERSON] відсутній за місцем свого постійного проживання більш ніж 5 років, а тому суд вважає за можливе визнати [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved