Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від представника заінтересованої особи Плавнінської сільської ради Ренійського району, яка була належним чином сповіщена, заперечення, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі рішення Ренійської районної державної адміністрації № 129 від 01.03.1996 року, батькові заявника [PERSON] [PERSON], померлого 10.07.2002 р., як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет», було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, зареєстрованого 08.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 623. У зазначеному сертифікаті прізвище нині померлого [PERSON] помилково викладено як «Стерлучану», тоді як у свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 447609, актовий запис № 15 від 11.07.2002 р., прізвище правильно викладено як «Сарлучану». Це різночитання було допущене внаслідок помилки у записах прізвища померлого [PERSON] у зазначених документах, а також в інших правовстановлюючих документах. За таких обставин заявник, після смерті батька [PERSON], не може вирішити низьку юридичних питань, у звязку з чим був вимушений звернутися до суду. Рішення суду про встановлення вищезгаданого факту заявнику необхідне для оформлення спадщини. Оскільки щодо заявлених вимог, обставин справи заявник не заперечував, від заінтересованої особи заперечень також не надходило, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у т.ч. і про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Про помилкове трактування прізвища батька заявника [PERSON], померлого 10.07.2002 р., свідчать викладені ним у заяві обставини, запис його прізвища на українській мові у свідоцтві про смерть, який не є тотожним із даними в сертифікаті на право на земельну частку (пай) та в інших правовстановлюючих документах . Розбіжності у записах прізвища померлого [PERSON] виникли у звязку із його помилковим перекладом на державну мову у документах. Таким чином, факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0107416 від 23.12.1996 р., оформленого на імя Стерлучану Стоян Костянтиновича, саме батькові заявника [PERSON] Стоян Костянтиновичу, померлому 10.07.2002 р., суд вважає встановленим.

Outcome: approved