Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

\~ Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, в якому вказав, що з 2009 року він проживає в цивільному шлюбі разом з [PERSON], [INFO] від шлюбних відносин вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. 11 лютого 2016 року його цивільна дружина [PERSON] народила дитину чоловічої статі сина [PERSON], в пологовому будинку м. Горлівка Донецької області, що є тимчасово окупованою територією. З метою зареєструвати факт народження сина, він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, проте йому було відмовлено, оскільки видане лікарське свідоцтво про народження є недійсним та не створює правових наслідків через видачу його на тимчасового непідконтрольній території України. Просить суд встановити факт народження 11 лютого 2016 року дитини чоловічої статі в м. Горлівка Донецької області, [PERSON], [INFO] та батьком [PERSON], [INFO]. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. В судовому засіданні заявник просить заяву задовольнити та встановити факт народження 11 лютого 2016 року дитини чоловічої статі в м. Горлівка Донецької області, [PERSON], [INFO] та батьком [PERSON], [INFO]. Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої\~ просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення заяви заперечувала частково, мотивуючи тим, що в частині встановлення факту народження гр. [PERSON] дитини чоловічої статі не заперечує, в частині інших вимог заперечує так як їх необхідно вирішувати у досудовому порядку відповідно до ст. 126 Сімейного Кодексу України. [PERSON] підтримує заяву у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, оскільки вона позбавлена можливості виїхати до м. Бахмут у судове засідання, про що надала письмову заяву.\~ \~ \~ \~ Вислухавши пояснення заявника, розглянувши матеріали справи, оцінивши\~ докази які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні [PERSON], [INFO] стояла на обліку в пологовому відділенні лікарні медичного закладу. Згідно лікарського свідоцтва про народження від 13 квітня 2016 № 113, 11 лютого 2016 року у громадянки [PERSON] народився хлопчик. Відповідно до довідки «110» від 15 грудня 2015 року [PERSON], [INFO] знаходилась на обліку з приводу вагітності в лікарському закладі ТМО « Семья и здоровье» м. Горлівка . Згідно витягу з медичної карти стаціонарного хворого № 1133 ЦПМСП № 2 амбулаторії 4 м. Горлівка, [PERSON], [INFO] було виписано з ОПН « Семья и здоровье» 30 березня 2016 року, а [PERSON], [INFO] після операції було виписано 15 лютого 2016 року. Відповідно до положень\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Згідно з пп.1 п.1, п.3\~Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області - м. Горлівка, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Донецька Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. У відповідності до\~ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Частиною 1 статті 126 Сімейного кодексу України передбачено, що \~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. До судового засідання від [PERSON] до суду надійшла заява в якій остання визначила що батько дитини чоловічої статі - [PERSON] , яку вона народила 11 лютого 2016 року в м. Горлівка Донецької області, є [PERSON], [INFO]. Враховуючи зазначене, суд приймає до уваги те, що в резолютивній частині ухваленого в порядку статті 257-1 ЦПК України рішення суду обовязково мають бути вказані дані про дату і місце народження дитини, її стать, а також відомості про батьків. При цьому зазначення у судовому рішенні імені дитини не є обовязковим, оскільки імя дитини може бути зазначене батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Такий висновок узгоджується з частиною другою статті 259 ЦПК України, згідно з якою рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до частин 3, 4\~ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Ураховуючи зазначене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні встановлений факт народження 11 лютого 2016 року дитини чоловічої статі в м. Горлівка Донецької області у \~[PERSON], громадянки [PERSON] Молдова, [INFO], і цей факт підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. З огляду на викладене,

Outcome: partial