Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка з кадастровим номером 0520687000:05:004:0120 площею 2, 0471 га на території Сосонської сільської ради Вінницького району. На час відкриття спадщини заявник постійно проживав із спадкодавцем та вів спільне господарство із нею , хоча і зареєстрований за іншою адресою. Із заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Вищевказані обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою, в якій він просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні представник заявника адвокат Парпальос В.В. вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в ній. Заінтересовані особи [PERSON] та Сосонська сільська рада Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явились, однак від них надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч.3 ст.211 ЦПК України. У заявах заінтересовані особи просили задовольнити вимоги заяви. А тому, заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у с. Сосонка Вінницького району Вінницької області народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 червня 1992 року. У графі «мати» записано [PERSON] , а у графі «батько» - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 жовтня 2010 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04 січня 2019 року (а.с.67). [PERSON] була зареєстрована на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] згідно з відповідною відміткою у її паспорті серії [NUMBER] (а.с.69-70), та фактично проживала за цією адресою що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сосонської сільської ради №1102 від 20.12.2019 (а.с.68). Вказаний будинок належить на праві приватної власності заявнику [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 квітня 2012 року за №3-224 (а.с.23). Зі змісту квитанцій про сплату послуг ТОВ «Вінницягаз Збут» від 05.03.2018, 11.05.2018, 19.06.2018, 19.11.2018 вбачається, що заявник у справі [PERSON] оплачував відповідні послуги за особовим рахунком № [NUMBER] , присвоєним будинку [ADDRESS] (а.с.31-40). У судовому засіданні також було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які суду пояснили, що [PERSON] тривалий час хворіла, заявник [PERSON] утримував її, доглядав за нею, поніс витрати на її поховання. На час відкриття спадщини останній проживав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх покази, дані в судовому засіданні, об`єктивно підтверджуються вищезазначеними доказами по справі. Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. від 20 серпня 2020 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] , оскільки [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини протягом встановленого строку та не надав належних доказів фактичного прийняття спадщини (а.с.21-22). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Так, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним, адже відповідно до частини другої ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вказувалось вище, факт, який просить встановити заявник, має юридичне значення - від нього залежать права [PERSON] на спадщину, яка відкрилась після померлої [PERSON] . Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). У суду є всі достатні підстави вважати, що заявник своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом з матір`ю до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації місця свого проживання. Вказаний факт не може бути належним чином встановлений без звернення до суду, хоча і є очевидним. А тому, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про встановлення факту постійного проживання [PERSON] із [PERSON] на час відкриття за останньою спадщини за адресою [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved