Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка, який помер [INFO] в п. Спартак, м. Авдіївка Донецької області, Україна. Посилалась на те, що вона звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть, але їй було відмовлено, оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Зазначала, що встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Заінтересовані особиУправління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, Київський районний у місті Полтаві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради не направили свого представника, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 13.04.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] з [PERSON]. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявник надала довідку про причини смерті від 28.01.2015 року. Згідно пояснень заявника, [PERSON], звернулась до Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть чоловіка з метою подальшого отримання державної допомоги дітям померлого годувальника. Але їй було відмовлено на тій підставі, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. З викладених обставин свідоцтво про смерть [NUMBER] [PERSON] від 18.08.2017 року, що мала місце [INFO] у м. Торез Донецької області є нікчемним. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Відповідно до роз'ясень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази того, що [PERSON] помер [INFO] у п. Спартак, м. Авдіївка Донецької області, Україна, суд вважає доведеним факт його смерті.

Outcome: approved