Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, заявник посилається на те, що 11 листопада 1979 року йому колгоспом «Ленінград» було видано трудову книжку. Але при виписці вказаного документу було зроблено помилку у написанні його по батькові, а саме: замість по-батькові «Капітанович», записано «Капітонович». Правильність його по батькові підтверджується доданою копією його паспорту. На сьогоднішній день він має намір оформити пенсію за віком та підтвердити свій трудовий стаж, але підтвердити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки, виданої 11 листопада 1979 року, не може через допущену помилку. На сьогоднішній день підприємства, які можуть зробити виправлення у вказаних документах, ліквідовані. Посилаючись на викладені обставини, заявник просить встановити факт належності [PERSON], [INFO], уродженцю [INFO] трудової книжки, виданої 11 листопада 1979 року із зазначенням власника книжки: [PERSON]. Встановити факт належності [PERSON], [INFO], уродженцю [INFO] довідки №185 від 09.12.2015 року, виданої державним архівом Сирдарїнського архіву республіки Узбекистан. В судове засідання заявник не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Як визначено в статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України). Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] серії I-ВП №297092, виданого 28 квітня 1977 року, по батькові заявника вказано на російській мові «Капитанович». Відповідно до копії паспорту громадянина України № 002115195 виданого [PERSON], його по батькові зазначено «Капітанович». 11.11.1979 року була заведена трудова книжка на ім'я «Музаффарова Мухиддина Капитоновича» (російською мовою), [INFO]. При цьому, у трудовій книжці невірно вказане по батькові заявника, замість «Капітанович», вказано на російській мові «Капитонович». Згідно архівної довідки №185 від 09.12.2015 року, виданої державним архівом Сырдарьинского архиву з метою підтвердження стажу заявника, [PERSON] працював колгоспником у колгоспі «Ленінград» з 1976 року по 1989 рік. Однак, у архівній довідці №185 від 09.12.2015 року, виданої державним архівом Сирдарїнського архіву республіки Узбекистан по батькові заявника [PERSON] вказано замість «Капітанович» - «Капітонович». \~Відповідно до\~пунктів 1.1,\~1.2,\~2.6,\~2.13\~Інструкції про\~порядок ведення\~трудових книжок\~працівників,\~затверджених наказом\~Міністерства праці\~України,\~Міністерства юстиції\~України,\~Міністерства соціального\~захисту населення\~України від\~29.07.1993\~року №58,\~зареєстрованого в\~Міністерстві юстиції\~України від\~17.08.1993\~року №110\~трудова книжка\~є основним\~документом про\~трудову діяльність\~працівника.\~Трудові книжки\~раніше встановленого\~зразка обміну\~не підлягають.\~У разі\~виявлення неправильного\~або неточного\~запису відомостей\~про роботу,\~переведення,\~а також\~про нагородження\~та заохочення\~тощо,\~виправлення виконується\~власником або\~уповноваженим ним\~органом,\~де було\~зроблено відповідний\~запис.\~Власник або\~уповноважений ним\~орган за\~новим місцем\~роботи зобов'язаний\~надавати працівнику\~в цьому\~необхідну допомогу.\~Зміна записів\~у трудових\~книжках про\~прізвище,\~ім'я\~та по\~батькові і\~дату народження\~виконується власником\~або уповноваженим\~ним органом\~за останнім\~місцем роботи\~на підставі\~документів (паспорта,\~свідоцтва про\~народження,\~про шлюб,\~про розірвання\~шлюбу,\~про зміну\~прізвища,\~ім'я\~та по\~батькові тощо)\~і з\~посиланням на\~номер і\~дату цих\~документів.\~Зазначені зміни\~вносяться на\~першій сторінці\~(титульному\~аркуші)\~трудової книжки.\~Однією рискою\~закреслюється колишнє\~прізвище або\~ім'я,\~по батькові,\~дата народження\~і записуються\~нові дані\~з посиланням\~на відповідні\~документи на\~внутрішньому боці\~обкладинки і\~завіряються підписом\~керівника підприємства\~або печаткою\~відділу кадрів. Як роз'яснено в п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж. Встановлення даного факту має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а наявність вказаних виправлень без їх засвідчення перешкоджає органам Пенсійного фонду прийняти трудову книжку для обчислення такого стажу. Відповідно до частини другої\~ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, судом достовірно встановлено, що в трудовій книжці та архівній довідці, виданій державним архівом Сирдарїнського архіву республіки Узбекистан на ім'я «Музаффарова Мухиддина Капитоновича» (російською морою), не вірно вказано по батькові «Капітонович» замість «Капітанович», іншим чином внести зміни до трудової книжки та архівної довідки у заявника немає можливості, а тому заява [PERSON] про встановлення фактів належності документів підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved