Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій зазначила, що вона, [INFO] року народила доньку [PERSON] у м. Севастополь. Пологи та народження дитини відбулися о 18 год.45хв. у Міській лікарні № 6 «Центр охорони матері і дитини», про що їм було видане Медичне свідоцтво про народження. З виданим їй документом вона звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану Нахімовського району м. Севастополя, де 22 квітня 2015 року їй було видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Вона є громадянкою України, уродженка с. Новоселівське Сватівського району Луганської області, де й досі проживають її рідні. Але вона позбавлена можливості приїхати до родини, в зв'язку з перешкодами виїзду з незареєстрованою дитиною. Вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про народження доньки у відділі ДРАЦС на території України, оскільки дитина народилась на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Севастополь, де неможливо отримати медичний документ відповідного зразка, який може бути прийнято відділом ДРАЦС, для здійснення реєстрації народження, відповідно до ст.. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту народження доньки необхідне їй для оформлення документів щодо народження дитини в органах РАЦС України. При зверненні до відділу РАЦС на підконтрольній території їм було роз'яснено, що документ - дублікат Медичного Свідоцтва про народження серії 67 № 161431 від 04.04.2016 року не має юридичної сили, так як видане установою на тимчасово окупованій території, яка не має повноважень щодо видачі документів, які встановлюють факти, що мають юридичне значення. В березні 2014 року територія АР Крим була анексована Російською Федерацією та на території АР Крим було запроваджено законодавство Російської Федерації. Згідно з п. 1 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 р. сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст. 9 цього закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статі передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тому зазначені вище документи, які свідчать про народження дитини, відповідно до положень ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійними і не створюють правових наслідків. В зв'язку з чим вона не може зареєструвати народження своєї доньки. Згідно зі ст.. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відповідно до ст.. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджуються факт народження; у разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Просить суд встановити факт народження [INFO] року дитини - дівчинки в м. Севастополь АР Крим, матір'ю якої є [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву, де зазначила, що фактично вона мешкає за межами територіальної підсудності суду, не має матеріальної можливості приїхати до суду, відсутнє транспортне сполучення між місцем її фактичного проживання і місцем знаходження суду. До того ж малолітня дитина потребує її присутності, а приїхати з нею вона не може, так як не має належним чином оформлених документів про її народження, тому просить суд розглядати справу без її присутності та задовольнити її вимоги, викладені у заяві (а.с.17). Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського РУЮ до суду не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, справу вирішити на розсуд суду (а.с.16). Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заявника про встановлення факту народження нею дитини, що підтверджується паспортом заявника, фотократкою з немовлям, медичним свідоцтвом про народження серії 67 № 161431, свідоцтвом про народження, виданим відділом запису актів цивільного стану Нахимівського району м. Севастополя (а.с.7-9,11). Крім того, згідно письмової заяви [PERSON], яка являється матір'ю заявниці, що підтверджено суду свідоцтвом про її народження (а.с.13), та пояснила, що вона підтверджує факт народження її донькою - заявницею по справі [PERSON] доньки [PERSON] [INFO] року та фактично мешкає у м. Севастополі (а.с.12). Згідно зі ст.. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст.. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджуються факт народження; у разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст..ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст..257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved