Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 21.12.2017 року з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви вона зазначила, що 10.02.2003 року їй був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В зазначеному державному акті прізвище заявника зазначено як «[PERSON]», однак відповідно до копії паспорту прізвище заявника зазначено як «[PERSON]». Виявивши помилку заявник звернулась до відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, однак отримала роз'яснення щодо неможливості виправити вищезазначену помилку. На підставі вищезазначеного заявниця просить суд встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 10.02.2003 року Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області на ім'я «[PERSON]». Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заявника [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, заявлені вимоги підтримав у повному осбязі. В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. З державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 10.02.2003 року, на підставі рішення розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 17 грудня 2002 року № 691 вбачається, що «[PERSON]», яка мешкає в м. Кілія Кілійського району Одеської області, передано у приватну власність земельну ділянку площею 5, 69 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Кілійської міської ради, для ведення товарного сільськогосподарського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4059, /а. с. 4/. Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] виданого 07.11.2001 року Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Кілія Кілійського району Одеської області, /а. с. 6/. Відповідно до листа наданого відділом у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за вих. № 798/138-17 від 07.11.2017 року встановлено, що у зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав. Тому з 01.01.2013 року органи Дерземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. В свою чергу, а ні Конституцією України, а ні законами України не передбачено виправлення помилок в Державних актах на землю, /а. с. 7/. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 294 Цивільного кодексу фізична особа має право на ім'я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537, втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ч. 1 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт задовольняє заяву.

Outcome: approved