Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить суд: встановити факт того, що 78/100 частини домоволодіння, яке перебуває у власності [PERSON] розташованого за адресою: [ADDRESS] є об`єктом незавершеного будівництва, вказуючи, що 15 липня 2014 року ухвалою суду по справі №495/5014/14-ц Білгород-Дністровський міськрайонний суд визнав, що в рахунок погашення боргу у власність [PERSON] переходить 78/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Факт права власності [PERSON] на 78/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.08.2014 року. На теперішній час вона змушена сплачувати податки за експлуатацію даного будинку, хоча фактично в ньому не проживає, оскільки даний будинок був пошкоджений та на теперішній час є неприродним для експлуатації та є об`єктом незвершеного будівництва, у зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду із вказаною заявою. В судове засідання заявник не з`явилася, про день, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, однак причини неявки суду не відомі. Представник заінтересованої особи - Центр обслуговування платників Білгород-Дністровської ДПІ Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини не явки суду не відомі. Суд розглядає справу у відсутність належним чином сповіщених учасників справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2014 року по справі №495/5014/14-ц, визнано за [PERSON] право власності на 78/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 908,1 кв.м., житловою площею 372 кв.м., які належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.03.2013 року серії [NUMBER] . /а.с. 5/ Відповідно до витягну з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.08.2014 року [PERSON] є власником 78/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «В3». /а.с. 4/ Відповідно до Висновку №082/2019 будівельно - технічного експертного дослідження складеного 27.06.2019 року складеного ПП «Одеський науково - дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського», житловий будинок літ. «В3», який входить до складу 78/100 частин домоволодіння, яке належить [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS] на момент проведення огляду, не придатний до подальшої експлуатації. /а.с. 15-31/ Заявник просить суд встановити факт того, що 78/100 частини домоволодіння, яке перебуває у власності [PERSON] розташованого за адресою: [ADDRESS] є об`єктом незавершеного будівництва. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлення факту того, що 78/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] є об`єктом незавершеного будівництва не може бути встановлено в судовому порядку, оскільки такий факт вже встановлений Висновком №082/2019 будівельно - технічного експертного дослідження складеного 27.06.2019 року складеного ПП «Одеський науково - дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського», відповідно до якого житловий будинок літ. «В3», який входить до складу 78/100 частин домоволодіння, яке належить [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS] на момент проведення огляду, не придатний до подальшої експлуатації. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення про встановлення факту, що має юридичне значення, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed