Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Свої вимоги мотивує тим, що, є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] яке видано Воле-Висоцькою сільською радою Жовківського району Львівської області 07.07.1999 року. Зазначає, що батько, [PERSON], помер [INFO] року у м. Красноперекопськ, Крим, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], дана територія, зокрема м. Севастополь є тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Це встановлено ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Крім цього зазначає, що як наслідок не має можливості отримати свідоцтво про його смерть або належним чином завірену його копію. Крім того такі документи в будь-якому випадку не визнаються державними органами України. Вказує, що в нього є лише фотокопія свідоцтва про смерть батька, а сам факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Крім цього вказує, що на території де помер його батько фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації. Тому документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров'я Російської Федерації, Міністерством юстиції Російської Федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Наголошує, що місцем проживання та настання смерті померлого в даному випадку є Автономна Республіка Крим (м. Красноперекопськ), а тому родичі померлого, в тому числі і сам заявник, не мають підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Крім цього наголошує, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим. А відтак вважає, що єдиним шляхом захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. У зв'язку з чим заявник звернувся до суду з даною заявою та просить таку задоволити. Заявник в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить таку задоволити. Представник заінтересованої особи Жовківського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зав'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Судом встановлено, що, [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] яке видано Воле-Висоцькою сільською радою Жовківського району Львівської області 07.07.1999 року. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 статті 316 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З матеріалів справи, вбачається, що батько заявника, [PERSON], помер [INFO] року у м. Красноперекопськ, Крим, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Згідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно з п. 3 глави 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до п. 1 глави 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», підставою для державної реєстрації смерті зокрема є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до листа ВССУ № 9-801/0/4-16 від 17.03.2016 року, від осіб що звертаюсться до суду із заявою про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації цих фактів не вимагається. З урахуванням зазначених норм суди, розглядаючи справи про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, не ставлять вирішення цього питання у залежність від наявності чи відсутності письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану щодо здійснення реєстрації цього факту. Таким чином, з огляду на зазначене суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті, що передбачено статями 315-319 ЦПК України. Разом з тим суд враховує, що зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення заявлених вимог [PERSON].

Outcome: approved