Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначила про те, що 25.08.2017 року померла рідна тітка її матері [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, що належало її на праві власності, а саме на житловий будинок №12 по вул. Волгоградській у м. Покров Дніпропетровської області. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 21.07.2015 року на імя заявника [PERSON] 12 березня 2018 року заявник звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] для реєстрації спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Постановою від 14.03.2018 року нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилася після смерті [PERSON], посилаючись на те, що заявницею не підтверджується письмово факт постійного проживання зі спадкодавцем на час її смерті, оскільки місце реєстрації позивача з померлою [PERSON] різне, крім того пропущений строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги і просили їх задовольнити. В обґрунтування\~ своїх\~ вимог\~посилались на вище вказані обставини.\~ Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вище вказаної заяви та встановлення факту постійного сумісного проживання заявника [PERSON] та [PERSON] з 2015 року по день смерті останньої за однією адресою, оскільки це відповідає дійсності. Вислухавши пояснення сторін провадження, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 25.08.2017 року померла рідна тітка матері [PERSON] [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, що належало [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно приписів ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими доказами та поясненнями свідків. Заявник вказував на те, що вона постійно проживала разом з [PERSON] в її будинку №12 по вул. Волгоградська в м. Покров з 2015 року та по день смерті останньої. Вказана обставина знайшла своє підтвердження під час допиту в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами померлої [PERSON], що підтвердили викладені в заяві [PERSON] обставини по справі, а також сукупністю інших письмових доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про суд практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документа у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Позивач [PERSON] заяви про відмови від спадщини не подавала. Відповідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, у суду не виникає сумнівів відносно того, що заявник [PERSON] дійсно на момент смерті [PERSON] проживала разом з нею, а отже заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved