Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, в обґрунтування якої вказала, що 16 червня 2018 року в м. Макіївка помер її чоловік [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті та лікарським свідоцтвом про смерть, виданими на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки свідоцтво про смерть, видане на окупованій території, не створює будь-яких правових наслідків, заявник, як внутрішньо переміщена особа, яка перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, звернулася до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питання реєстрації смерті чоловіка та видачі їй свідоцтва про смерть державного зразка, де отримала відмову у звязку з відсутністю у неї документу, який би у відповідності з наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» підтверджував смерть чоловіка. Вказуючи на це та повязуючи встановлення факту смерті з необхідністю отримання свідоцтва про смерть державного зразка, заявник просить суд встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], який помер 16 червня 2018 року в м. Макіївка Донецької області. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність заінтересованої особи, що не перешкоджає судовому розгляду. Вислухавши пояснення заявниці та надавши оцінку дослідженим у справі доказам, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Місцем її тимчасового перебування, як внутрішньо переміщеної особи, є м.Мирноград, Донецька область, вул.Осипенка, буд.26, що підтверджується довідкою УСЗН Мирноградської міської ради №0000318261 від 05.09.2017 року про взяття заявниці на облік як внутрішньо переміщеної особи (а.с.6). Чоловік заявника [PERSON], родинний звязок між якими підтверджується свідоцтвом про шлюб, також був зареєстрований і постійно проживав разом із дружиною в [ADDRESS]. 16 червня 2018 року у віці 77 років [PERSON] помер вдома від хронічної серцево-судинної недостатності та ішемічної хвороби серця. На підтвердження смерті чоловіка заявником надані свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті №345 від 16.06.2018 року та лікарське свідоцтво про смерть, видані на території, яка тимчасово не контролюється українською владою та де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень, які суд не приймає в якості доказів, проте оцінює їх у сукупності з доказами, здобутими в ході судового розгляду. Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами). Частиною першою статті 6 цього Закону повноваження щодо державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 317 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Так як згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» проведення державної реєстрації актів цивільного стану відділами державної реєстрації у м.Макіївка тимчасово призупинено, заявник відповідно до п.11 ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події. Згідно письмової відповіді Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 11.07.2018 року, куди звернулася заявник, в реєстрації смерті [PERSON] їй було відмовлено через відсутність у неї належних документів на підтвердження вказаного факту і розяснено можливість встановлення факту смерті особи, померлої на непідконтрольній українській владі території, в судовому порядку. Факт смерті [PERSON], померлого 16.06.2018 року в м. Макіївка Донецької області, крім показань самого заявника, знайшов своє достатнє підтвердження в судовому засіданні в показаннях свідка [PERSON] доньки заявника і померлого [PERSON], яка суду пояснила, що її батько страждав на сердечно-судинну недостатність, тривалий час перебував на обліку у медичному закладі, а 16 червня 2018року від зазначеної хвороби помер. Смерть настала вдома. Похований батько в м.Макіївці. Оцінивши зібрані у справі докази, їх достатність та взаємний звязок, суд дійшов висновку про доведеність вимог заявника. Згідно відомостей Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис про смерть [PERSON], [INFO], в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній. \~ \~ \~ \~Оскільки факт смерті, який просить встановити заявниця, породжує для неї правові наслідки, які не повязуються з подальшим вирішенням спору про право, і інша позасудова процедура одержання документа, який посвідчував би факт смерті відсутня, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів заявника заяву про встановлення факту смерті задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved