Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначає, що з 29.09.1960 по 26.06.1976 років працював інженером електриком в електроцеху «Південного відділення всесоюзного тресту ОРГРЕС», яке наказом Міненерго України від 18.12.1991 року №96 було перейменоване в підприємство «ЛьвівОРГРЕС». Згідно наказу Міненерго України від 29.12.1994 року №292 перетворено у ВАТ «ЛьвівОРГРЕС», а згідно наказу від 19.07.2017 року №51 перетворено у ПрАТ «ЛьвівОРГРЕС». В 1974 році згідно рішення розширеного засідання завкому Південного відділення ОРГРЕС від 06.05.1974 р. протокол №18, було виділено 3-х кімнатну квартиру, а відповідно до рішення №822 від 13.08.1974 р. виконавчого комітету Червоноармійської ради районних депутатів трудящих, виписано ордер №244 (Серія АБ) від 22.08.1974 року на заселення 3-х кімнатної квартири [ADDRESS] , але на жаль, з помилкою в зазначенні по батькові « [PERSON] ». Пошуки в архівах і архіві ВАТ ОРГРЕС з метою виявлення першоджерела помилки і її виправлення були неуспішними. Тому за захистом свого права звернувся до суду. Просить заяву задовольнити. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо прийнятого рішення покладається на розгляд суду. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню виходячи із наступного. Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з довідки виданої ПрАТ «ЛьвівОРГРЕС» №63 від 06.11.2019 року, [PERSON] справді працював на посаді інженера електроцеху з 29.09.1960 ( наказ №97 від 29.09.1960 року) по 26.06.1976 року ( наказ №102 від 25.06.1976 року). Підприємство ПрАТ «ЛьвівОРГРЕС» є правоносиупником документів Південного відділення Всесоюзного державного треста «ОРГРЕС», підприємства « Південьтехнерго», яке відповідно до наказу Міненерго України від 18.12.1991 року №96 перейменовано в підприємство «ЛьвівОРГРЕС», яке відповідно до наказу Міненерго України від 29.12.1994 року №292 перетворено у ВАТ «ЛьвівОРГРЕС». ВАТ «ЛьвівОРГРЕС» відповідно до наказу від 19.07.2017 року №51 перетворено у ПрАТ «ЛьвівОРГРЕС». З довідки Львівської обласної організації профспілки працівників енергетики та електротехнічної промисловості України Первинної профспілкової організації АТ «ЛьвівОРГРЕС» від 11.11.2019 року №511 вбачається, що [PERSON] , рішенням розширеного засідання завкому Південного відділення «ОРГРЕС» протокол №18 від 06.05.1974 року, виділена 3-х кімнатна квартира відповідно до плану дольової участі житлового будівництва у 1974 році. Архівним витягом з рішення виконавчого комітету Червоноармійської районної ради від 13.08.1974 року №822 підтверджується, що « [PERSON] » було оформлено ордер на квартиру [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат. Аналогічно прізвище та ініціали заявника зазначені і в ордері №244 серії АБ на квартиру [ADDRESS] . Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, належать [PERSON] , а також, що у вказаних правовстановлюючих документах допущено помилку в написанні по - батькові заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved