Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Заява мотивована тим, що з 2016 року по 2019 рік, вона та [PERSON] проживала однією родиною. Від спільного проживання у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання, [PERSON] завдавав тілесних ушкоджень заявниці, що призвели до струсу мозку. Таким чином вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити, пояснила суду, що вона неодноразово викликала поліцію з приводу насильства її чоловіка [PERSON] , останній її б?є, пошкоджує її речі. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилася. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису, дійшов до наступного. Відповідно до правил п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на мати (батька) одного з подружжя (колишнього подружжя) та дітей подружжя (колишнього подружжя). В силу положень ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч.3,4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За приписами п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 2016 року. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заявниця в своїй заяві стверджує, що [PERSON] постійно чинить щодо неї психологічне та фізичне насильство, з приводу чого вона зверталась до Драбівського ВП ГУНП в Черкаській області. На запит суду отримано відповідь з Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, згідно якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП 27.11.2018 року та накладено адміністративне стягнення у виді попередження за перебування у п?яному вигляді в громадському місці. Інші дані у поліції відсутні, також відсутні будь які дані у суді про притягнення [PERSON] до відповідальності за домашнє насильство. Виходячи з наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису, оскільки обставини, що вказані у заяві не доведені суду належними доказами. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed