Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою, заінтересована особа: Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи заяву тим, що її дошлюбне прізвище - «[PERSON]» та вона є донькою [PERSON], який за національністю є етнічним поляком. Факт її народження зареєстровано Чернівецьким ЗАГС за актовим записом про народження №359 від 25.02.1967 року. Її батько - [PERSON] та дід - [PERSON] являлись етнічними поляками, сповідували римо-католицьку віру та проживали деякий час на території України, дотримувались традицій своєї національності. Вона також виховувалась відповідно до польських традицій, сповідує римо-католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми родичами - поляками, які проживають на території Польщі, святкує польські свята та вважає себе полькою, відвідує своїх родичів в Польщі. В свідоцтві про її народження, в графі національність батька записано - «українець», з чим вона не погоджується, так як її батько за національністю був поляком. В свідоцтві про народження її батька відсутні відомості про національність її батьків, проте її дід - [PERSON] був за національністю поляком, тривалий час проживав у Польщі, був громадянином Польщі, там помер і був похований. На даний час в жодному документі, в тому числі і паспорті громадянина України, які їй видавалися, не вказано її справжньої національності. Вона відносить себе до польської національності, її батько і дід були поляками і на даний час бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність. Встановлення факту національної ідентичності необхідне їй для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження її роду, оскільки з 07.08.2007 року у відповідності до Закону «Про карту поляка», Закону «Про репатріацію» від 09.11.2000 року, ухвалених Сеймом Республіки Польща, громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась з її документами, може позбавити її та її нащадків права скористатись вказаними правами. Посилаючись на норми законодавства, просить встановити юридичні факти про те, що національність її батька - [PERSON], який народився [INFO] року, - поляк, відповідно, національність [PERSON] - полька; Забов'язати Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції внести зміни до актового запису № 359 про народження [PERSON] від 25.02.1967 р. ЗАГС м. Чернівці, де в графі національність батька вказати національність «поляк» і видати відповідне свідоцтво. У встановлений судом строк, заінтересована особа: Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області подали відзив на заяву, відповідно до якого вимоги визнали частково, зокрема: не заперечують проти задоволення вимог в частині встановлення факту що має юридичне значення та просять відмовити заявнику у задоволенні заяви щодо внесення змін до актового зхапису про народження [PERSON] №359, складеного [INFO] Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, де в графі «Національність» розділу «Відомості про батька» вказати «поляк», оскільки держава Україна, діючи відповідно до стандартів Ради Європи, не передбачає фіксації відомостей про національність у будь-якому документі, у тому числі, який ідентифікує особу, не втручаючись, тим самим, в особите життя громадян. Заявник [PERSON] подала 11.04.2019 року до суду відповідь на відзив, відповідно до якої заяву підтримала та просила її задовольнити. 12.04.2019 року заявник [PERSON] подала до суду заяву про уточнення вимог, відповідно до якої просила встановити юридичні факти про те, що національність її батька - [PERSON], який народився [INFO] року - поляк, відповідно, національність [PERSON], яка народилася [INFO] року - полька. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду поступила через канцелярію суду заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, уточнену заяву підтримала в повному обсязі та просила заяву задовольнити. Заінтересована особа: представник Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, від останньої до суду поступила через канцелярію суду заява з клопотанням справу розглянути у відсутність. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом належними і допустимими доказами, встановлено, що [PERSON], [INFO] із громадянином [PERSON], [INFO], одружились 11.06.1988 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №988, прізвища після одруження чоловіка та дружини [PERSON] (а.с.31). Відповідно до паспорта громадянина України серія [NUMBER], заявник [PERSON], [INFO], народилася в м.Чернівці, зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.8-9). Згідно свідоцтва про народження, заявник [PERSON], [INFO], народилася в м.Чернівці, прізвище [PERSON] дівоче, її батьками зазначено: [PERSON], національність українець та [PERSON], національність українка (а.с.10). У відповідності до свідоцтва про народження батька заявника - [PERSON] народився [INFO] року в м.Чернівці, його батьками зазначено: [PERSON] в графі національність прочерк та [PERSON], в графі національність прочерк (а.с.11). Довідкою відділу громадянських справ міської та районної державної адміністрації м.Сважендз, підтверджується, що пан [PERSON], син [PERSON], який народився [INFO] року був зареєстрований на постійне місце проживання в [ADDRESS] з 12.08.1963 року по день смерті, в особовій карточці мешканця, внесеній в реєстр 16.07.1977 року зазначено паспорт серії [NUMBER], орган який видав м.Легніца (а.с.12-15). Дід заявника [PERSON] [PERSON], [INFO], уродженець м.Чернівці помер 25.10.1970 року в м.Познань, (а.с.16-17), його спадкоємцями стали дружина [PERSON] та його діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.18-19). [PERSON] з реєстру про народження та хрещення римо-католицької парафії Мерія м.Чернівці Префектура Чернівці вбачається, в м.Чернівці том Х сторінка 598 в [ADDRESS], [INFO] року, [PERSON] приймав хрещення 09.08.1942 року, релігія римо-католицька; батько: [PERSON], скульптор по каменю, син [PERSON] та [PERSON], дівоче прізвище - [PERSON]. Мати - [PERSON], дочка [PERSON] та [PERSON], дівоче прізвище - [PERSON]; Прізвища хрещених батьків [PERSON], [PERSON]. Прізвище священника, який проводив обряд хрещення [PERSON], капелан парафії (а.с.20). Згідно справи №444/15.1-05.06-77 заявника [PERSON] про внесення змін до актового запису цивільного стану, висновком було відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану (а.с.48-65). Статтею 35 Конституції України передбачено, що кожен має право на свободу світогляду та відросповідання. У відповідності до ст.300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність; примушення громадян у будь - якій формі до відмови від своєї національності не допускається, передбачено ст. 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні». Заявник відносить себе до польської національності та на даний час бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 «Про національні меншини в Україні». Заявнику [PERSON], встановлення факту національної ідентичності необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження її роду, оскільки з 07.08.2007 року у відповідності до Законом «Про карту поляка», Закону «Про репатріацію» від 9 листопада 2000 року, ухвалених Сеймом Республіки Польща, громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, у зв'язку з чим заявник бажає скористатись вказаними правами. Відповідно до абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 17 липня 1995 року, питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Таким чином, оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актові записи щодо національності її батьків за умови відсутності таких відомостей. Згідно ст. 293 ч. 1 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved