Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що 22 лютого 2009 року помер його батько [PERSON]. Батько хворів, потребував стороннього догляду, а тому спільно проживав у домогосподарстві заявника за адресою: с. Івашківці, вул. Центральна, 30, Новоушицького району Хмельницької області з 26 вересня 2008 року по день смерті 22 лютого 2009 року. Будучи спадкоємцем за законом, заявник вирішив реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте йому було відмовлено по причині неможливості довести факт проживання із спадкодавцем на день смерті. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Новоушицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за законом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб. Судом встановлено, що 22 лютого 2009 року помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №106800 від 24 лютого 2009 року, виданим Івашковецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницькій області. Свідоцтвом про народження серії VІІ-УР №0656827 від 15 березня 1968 року, підтверджується те, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №107262 [PERSON] належать земельна ділянка на території Івашковецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області площею 1,74. Згідно довідок Новоушицької селищної ради Хмельницької області №205,207 від 23 лютого 2018 року [PERSON], який помер 22 лютого 2009 року на день смерті був зареєстрований в [INFO], але проживав разом із своїм сином с. Іванківці, вул. Центральна, 30 Новоушицького району Хмельницької області без реєстрації. Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи хворим, потребував стороннього догляду і з 26 вересня 2008 року і до дня смерті 22 лютого 2009 року проживав у будинку свого сина [PERSON] Згідно повідомлення нотаріуса №110/01-16 від 27 лютого 2018 року заявника повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON], який помер 22 лютого 2009 року на спадкоємця за законом [PERSON] у звязку з неможливістю встановити факт проживання з померлим на день смерті. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №166/01-16 від 16 березня 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved