Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Заявник звернувся до Сватівського районного суду Луганської області із заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , безвісно відсутньою. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що в у неї є донька - [PERSON] , [INFO] . У серпні 2001 року донька заявниці уклала шлюб з [PERSON] та, відповідно, змінила прізвище на « [PERSON] ». Від їхнього шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Чоловік доньки - [PERSON] помер [INFO] . Оскільки ситуація на сході України погіршилася посиленням воєнного конфлікту, в 2019 році заявниця з онуками переїхала з окупованої території на територію України, яка підконтрольна українській владі в м. Сватове, а її донька - [PERSON] відмовилася залишати тимчасово окуповану територію та їхати разом із дітьми та заявницею на підконтрольну українській владі територію. З того часу будь-який зв`язок з донькою заявниці був втрачений. Вона жодного разу не телефонувала заявниці, не писала та не повідомила іншим способом про місце свого перебування. Врешті, заявниця поїхала на тимчасово окуповану територію з метою встановлення місця перебування доньки, але в будинку за останнім місцем проживання її не було. Зі слів сусідів, вони також не бачили доньку заявниці дуже давно, місце її перебування не відоме їм. Заявниця також зв`язувалася із знайомим доньки, однак всі намагання знайти свою доньку виявилися марними та безрезультатними. Заявниця зазначає, що визнання доньки [PERSON] безвісно відсутньою має для неї юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на отримання соціальної допомоги для утримання дітей своєї доньки при умові визнання її безвісно відсутньою. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 27.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявниця в судовому засіданні просила заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі. Представниця заінтересованої особи Служби у справах дітей Сватівської міської ради Луганської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Сватівського відділу поліції в Луганській області в судове засідання не з`явився. Суд, допитавши свідків, дослідивши у своїй сукупності та взаємозв`язку всі матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до такого висновку. За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідомо, або за місцезнаходження її майна. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Перевальським РВ УМВС України в Луганській області 02.12.1994, заявник - [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Городище Перевальського району Луганської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] , виданим Перевальським РВ УМВС у Луганській області 14.09.1981 року; свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 17.01.2001, виданого Городищенською селищною Радою народних депутатів Перевальського району Луганської області. Окрім того, згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 23.03.2004, виданого Городищенською селищною радою Перевальського району Луганської області та свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 10.03.2020, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) батьками вказаних дітей є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2017 року, виданого Білокуракинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] . Після відкриття провадження у справі та в ході розгляду заяви [PERSON] суд виконував положення ч.1 ст.307 ЦПК України шляхом направлення відповідних письмових запитів для отримання інформації відносно громадянки [PERSON] , інформація, що надійшла до суду, приєднана до матеріалів справи та була досліджена в ході судового розгляду справи. Згідно листа № 1238/21.9-87 від 24.06.2021 Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відсутня інформація про смерть, зміну імені щодо [PERSON] , [INFO] . Згідно з інформацією, отриманою з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України [PERSON] , [INFO] , останній раз перетнула державний кордон України на лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 01.01.2019 до 27.05.2021 - 11 березня 2020 року в напряму виїзду з КПВВ Станиця-Луганська. З повідомлення Сватівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за вих. 14587/111/42-2021 від 30.06.2021 вбачається, що 15.03.2021 та 18.03.2021 до відділу поліції з повідомленням зверталася [PERSON] , 1956 року народження, про встановлення місця знаходження її доньки [PERSON] , 1981 року народження, яка мешкає на непідконтрольній території для вирішення соціально-побутових питань та оформлення опікунства її дітей. Допитана в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] доводиться їм далекою родичкою. Останніх два роки вони не бачили [PERSON] . З того часу будь-який зв`язок з нею відсутній. Мати [PERSON] - [PERSON] самостійно виховує двох внуків. Як вбачається з обґрунтування заяви [PERSON] та її пояснень в судовому засіданні, оголошення її доньки [PERSON] безвісно відсутньою має для неї юридичне значення та необхідне їй для реалізації права на отримання соціальної допомоги для утримання дітей своєї доньки при умові визнання її безвісно відсутньою. Згідно зі ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Згідно з ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження №61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18). Таким чином з урахуванням сукупності вищевикладеного та аналізу наявних у справі доказів в сукупності з показаннями допитаних свідків, з огляду на практику Верховного Суду щодо розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою, враховуючи, що відомості про місце перебування [PERSON] відсутні понад рік, суд приходить до висновку, що подану заяву [PERSON] слід задовольнити. Враховуючи наявні матеріали справи, початком безвісної відсутності [PERSON] слід вважати дату 11.03.2020 року року. На підставі викладеного,

Outcome: approved