Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Заявник [PERSON], через свого представника [PERSON], звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності свідоцтва про смерть I ЕЛ № 141449 від 12.06.2002 року, виданого на імя [PERSON] [PERSON]. Зазначає, що 19.04.2016 року заявник звернулась до управління Пенсійного фонду України в Новобузькому районі Миколаївської області з питання, щодо призначення їй пенсії у звязку із втратою годувальника, надавши для цього усі необхідні документи. Однак, у свідоцтві про смерть I ЕЛ № 141449 від 12.06.2002 року імя чоловіка заявниці вказано «Никанор», тоді як у свідоцтві про одруження імя чоловіка заявниці вказано «Никонор». Такі розбіжності завадили заявниці [PERSON] у оформленні пенсії у разі втрати годувальника, а тому вона була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. На підтвердження своїх вимог посилається на такі документи: паспорт, свідоцтво про одруження та свідоцтво про смерть. В судове засідання заявник не зявився, про те її представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявниці, заяву підтримав та просив задовольнити вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в Новобузькому районі Миколаївської області , в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти задоволення вимог заявника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини учасників процесу, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи . Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З фотокопії свідоцтва про одруження, серії II ЯР № 783648, виданого 05.10.1961 року, видно, що [PERSON], [INFO], уродженка с.Красківського Ріпкинського району Чернігівської області, 05.10.1961 року уклала шлюб із [PERSON], [INFO], після чого прізвище дружини змінено на «Майборода» ( а.с.08). Як видно із запису в паспорті заявниці [PERSON], серії НК № 059437, виданого 19 лютого 1996 року, її чоловіком був [PERSON] ( а.с.04). Однак у свідоцтві про смерть серії I ЕЛ № 141449 від 12.06.2002 року імя померлого [PERSON] вказано «Никанор Ілліч», хоча при цьому мається виправлення із належним застереженням на «Никонор» ( а.с.07). Судом встановлено, що факт належності правовстановлюючого документу необхідний для подальшого звернення до управління Пенсійного фонду України в Новобузькому районі Миколаївської області із заявою про нарахування їй пенсії у звязку із втратою годувальника.. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце, і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Іншого порядку встановлення факту належності особі свідоцтва про смерть не передбачено. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт належності саме [PERSON], свідоцтва про смерть I ЕЛ № 141449 від 12.06.2002 року, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved