Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування якої вказала, що її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя 04.02.2004 подарувала їй житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору дарування, посвідченого нотаріально. Бажаючи розпорядитися належним їй житловим будинком, вона звернулась до приватного нотаріуса Мирноградського міського нотаріального округу, але їй було в цьому відмовлено, оскільки у договорі дарування її прізвище зазначено як [PERSON] , а не [PERSON] , яке вона на той час мала у зв`язку із реєстрацією шлюбу 08.08.1997 з [PERSON] , після укладення якого вона вчасно не здійснила обмін паспорту громадянина України. Такий обмін було здійснено тільки 04.08.2004. Тому з метою розпорядження нерухомістю заявник просить суд встановити факт належності їй договору дарування житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідченого 04.02.2004 приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області Богатовим С.Г., реєстровий № 517. Заявник [PERSON] до суду не з`явилась, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, наполягаючи на своїх вимогах, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої\~особи Мирноградської\~міської ради\~до судового\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~слухання справи\~повідомлений належним\~чином,\~не заперечуючи\~проти вимог\~заявника,\~письмово повідомив\~суд про\~розгляд справи\~у його\~відсутність. Згідно з ухвалою суду від 26.05.2021у справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про її народження та про її шлюби (а.с.9-17,19). Так у зв`язку з укладенням шлюбу 25.12.1973 її дівоче прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON] . Цей шлюб було розірвано 09.12.1985 (а.с.10-11). 08.09.1989 заявник уклала шлюб з [PERSON] , змінивши дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . Цей шлюб було розірвано 05.06.1995 (а.с.12-13). 08.08.1997 заявник уклала шлюб з [PERSON] , змінивши дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер (а.с.14-15). 30.11.2007 заявник уклала шлюб з [PERSON] , змінивши дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . Вказаний шлюб було розірвано 04.12.2008, після розірвання шлюбу заявник прізвище не змінювала (а.с.16-17). Відповідно до заповіту від 11.01.1999, посвідченого державним нотаріусом Димитрівської державної нотаріальної контори Довгалем С.В., [PERSON] заповіла все належне їй майно своїй доньці [PERSON] (а.с.18). Відповідно до договору дарування, посвідченого 04.02.2004 приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області Богатовим С.Г., зареєстровано в реєстрі за № 517, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок загальною площею 61,1 кв.м., жилою площею 42,2 кв.м., позначений на плані літерою А-1 і слідуючі господарські споруди та побудови, а саме: Б-1 кухня-сарай, В-1 гараж, Г-1 сарай, Д-1 сарай, Є-1 вбиральня, Ж-1 душ, б-1 тамбур, № 1,2 огорожа, ІІ замощення, І водопровід, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Право власності на цей будинок на підставі вказаного договору дарування зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації м.Димитров 10.02.2004 за [PERSON] (а.с.20) [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про її смерть (а.с.19). Відповідно до листа Мирноградського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 08.05.2021 за станом на 04.02.2004 [PERSON] , [INFO] , мала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Олександрійським МВ Кіровоградської області 27.12.1996, який вона обміняла у Димитровському МВ 04.08.2004 на паспорт серії [NUMBER] у зв`язку зі зміною прізвища на [PERSON] » (а.с.25). У листі від 19.05.2021 приватний нотаріус Мирноградського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Заря В.В. повідомляє [PERSON] про неможливість посвідчення договору відчуження належного їй вищевказаного жилого будинку, оскільки на момент укладання договору дарування цього будинку 04.02.2004 заявник мала прізвище [PERSON] , а не як зазначено у правовстановлюючому документі [PERSON] . Тому їй запропоновано звернутися до суду для встановлення факту належності договору дарування (а.с.24). Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вирішуючи питання про встановлення вказаного юридичного факту, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином факт належності заявнику договору дарування житлового будинку підтверджується співпадіннями особистих даних, зазначених у договорі та інших документах заявника, зокрема, у копіях свідоцтв про шлюб та розірвання шлюбу, паспорті громадянина України, які додані до матеріалів справи, та в яких збігаються прізвище, ім`я, по-батькові, дата, місяць та рік народження заявника. Заявник звернулась із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючих документів з метою належного оформлення своїх прав на майно та вільного розпорядження ним. Встановлення цього факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні прізвища заявника в правовстановлюючих документах перешкоджає реалізації нею права на належне розпорядження своїм майном, суд, оцінивши в сукупності наведені докази, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved