Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

заявник в заяві просить суд встановити факт, що трудова книжка оформлена на « [PERSON] » дійсно належить їй [PERSON] , посилаючись на те, що для призначення їй пенсії вона має намір звернутися і подати документи до УПФ України в Черкаській області. Під час попереднього звернення до Ватутінського відділу обслуговування громадян ГУПФ України в Черкаській області і ознайомлення з її документами, які необхідні для прийняття у неї заяви про призначення пенсії, працівник відділу звернула увагу на те, що у трудовій книжці всі дані, а саме прізвище, ім`я та по батькові було написано російською мовою. Той факт, що трудова книжка належить дійсно їй підтверджується копією її паспорта, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб, копією дубліката диплома. Встановлення даного факту їй необхідно для отримання пенсії та зарахування трудового стажу, а тому вона змушена звернутися до суду із вказаною заявою. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності, вимоги за заявою підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника, про задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заяву задовольнити повністю, вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Для призначення заявнику [PERSON] пенсії вона має намір звернутися і подати документи до Управління пенсійного фонду України в Черкаській області. Під час попереднього звернення до Ватутінського відділу обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області і ознайомлення з її документами, які необхідні для прийняття заяви про призначення пенсії, працівник відділу звернула увагу на те, що у трудовій книжці всі дані, а саме прізвище, ім`я та по батькові було написано російською мовою « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що на даний час не можливо здійснити виправлення у трудовій книжці [NUMBER] , виданій 14 травня 1993 року, виникла необхідність звернутися до суду для встановлення факту належності трудової книжки [PERSON] .. Той факт, що трудова книжка дійсно належить [PERSON] підтверджується копією паспорта (а.с.3-4), копією свідоцтва про шлюб (а.с.6), копією дубліката диплома (а.с.7), копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд прийшов до висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, має для неї юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованої особи. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення даного факту. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». А тому враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що трудова книжка [NUMBER] оформлена на « [PERSON] » дійсно належить [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved