Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення фактів родинних відносин, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. На момент її смерті разом з нею проживали батько та брат заявника - [PERSON] та [PERSON], які фактично прийняли спадщину як спадкоємці першої черги за законом. [INFO] помер батько заявника [PERSON], а в тому ж липні 2017 року помер брат заявника [PERSON]. Заявник є єдиним спадкоємцем після їх смерті. Спадкове майно складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Заявник звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та брата, її заява була прийнята, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй нотаріусом було відмовлено, оскільки в неї відсутній документ, який би підтверджував факт родинних відносин з померлими, а саме свідоцтво про її народження. Документів, які б могли підтвердити факт родинних відносин з померлими в неї немає, але даний факт можуть в судовому засіданні підтвердити свідки. Оскільки заявник не може документально довести родинні стосунки з померлими батьком та братом, просила встановити юридичні факти, що вона є рідною донькою померлого [INFO] [PERSON] та рідною сестрою [PERSON], померлого у липні 2017 року. У вступному слові, у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки втратила своє свідоцтво про народження та не може його відновити. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву з проханням розглянути справу без участі представника, прийняти рішення на розсуд суду. Судом встановлено, що 15 січня 1977 року між [PERSON] та [PERSON], [INFO] укладений шлюб, який зареєстрований Димитровським міськвиконкомом Донецької області. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON], який помер [INFO], 06.10.2001 року [PERSON] вступила у повторний шлюб з [PERSON], взявши прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 9, 10). [INFO] померла [PERSON], після смерті якої фактично спадщину прийняли її чоловік [PERSON] та син [PERSON], оскільки на момент смерті мешкали за однією адресою з померлою: [ADDRESS] (а.с. 11, 14, 15, 16). Спадщина, яка залишилась після смерті [PERSON] складається з квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25-26, 27, 28). [INFO] помер [PERSON], а у липні 2017 року (точної дати немає) помер [PERSON] (а.с. 12, 13). 11.01.2018 року у Спадковому реєстрі зареєстрована заява [PERSON] про реєстрацію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON], померлого [INFO], а 17.01.2018 року у Спадковому реєстрі зареєстрована її заява про реєстрацію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON], померлого у липні 2017 року (а.с. 20, 21). Приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Заря В.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки нею не надано свідоцтво про її народження, яке б підтверджувало факт родинних відносин (а.с. 24). Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заявника. Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вирішуючи питання про встановлення даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України вбачається, що судом розглядаються справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З матеріалів справи вбачається, що відомості про народження [PERSON] відсутні також і у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Крім того, факт родинних відносин підтверджений у судовому засіданні поясненнями свідків. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник - це її сусідка. Вона також знала [PERSON] та [PERSON], які відповідно є її братом та батьком. Вона мешкає у цьому будинку давно та знає, що ці особи мешкали однією сім'єю, заявник поховала їх. Свідок [PERSON] пояснила суду, що однокласниця та подруга. Вона також знала [PERSON] та [PERSON], які відповідно є братом та батьком. Вона була у них у гостях, разом вчили уроки, коли навчалися у школі, їх батьки були друзями. Враховуючи, що заявник у позасудовому порядку не може відновити втрачене свідоцтво про народження та отримати його дублікат, законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а також те, що задоволення заяви має юридичне значення для заявника, юридичний факт має бути встановлений в судовому порядку. На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України,

Outcome: approved