Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, обгрунтовуючи її тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , про що 30.09.2011 року виконавчим комітетом Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області зроблено відповідний актовий запис №23. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка, яка розташована на території Лісоволисіївської сільської ради, площею 2,4139 га, яка належить спадкодавцеві на праві приватної власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №\~408909. На час відкриття спадщини заявник постійно проживала із спадкодавцем, та вела особисте з нею господарство, хоча була зареєстрована за іншою адресою. Від спадщини не відмовлялася, інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно відсутні. Однак, оскільки наявні перешкоди для оформлення належним чином спадкових прав, виникає необхідність підтвердження факту її постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки вона проживала без реєстрації місця проживання разом із спадкодавицею. Тому просить суд встановити факт постійного проживання із [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 22.02.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 08.06.2021 до участі у справі як заінтересованих осіб залучено [PERSON] , Калинівську міську раду Вінницької області. В судове засідання 23.12.2021 року учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому представник заявника - адвокат Шимотюк О.В. в поданій заяві зазначила, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла письмова заява, відповідно до якої він просить задовольнити заяву [PERSON] та розгляд справи проводити без його участі. Від заінтересованої особи Лісоволисіївської сільської\~ради в\~особі комісії\~з реорганізації\~Лісоволисіївської сільської\~ради надійшла письмова заява відповідно до якої вони не заперечують проти задоволення заяви та просили розгляд справи проводити без присутності представника комісії з реорганізації Лісоволисівської сільської ради. Представник Калинівської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився і не повідомив про причини неявки, хоч належним чином Калинівська міська рада була повідомлена про день розгляду справи. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 23.12.2021 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши покази свідків, оглянувши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] в с.Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.09.20211 (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається зокрема із права власності на земельну ділянку на території Лісоволисіївської сільської ради площею 2,4139 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належного спадкодавиці на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 408909 (а.с. 10). [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] з 1922 року до дня смерті [INFO] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 04.12.2019 №694 та випискою з погосподарської книги, номер об`єкта погосподарського обліку 03671 за адресою [ADDRESS] . Згідно з виписками з погосподарської книги, разом з [PERSON] у вказаному будинковолодінні проживали, чоловік [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , який 22.09.2010 вибув в с. Ворошилівка Вінницького району Вінницької області. За повідомленням Калинівської державної нотаріальної контори від 25.03.2021 № 199/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] за даними архіву не заводилась (а.с.39). Заявник [PERSON] є рідною дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 12.08.2014 (а.с. 8). [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] . Той факт, що заявник [PERSON] на час смерті [INFO] своєї матері [PERSON] фактично проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] , з 2008 року по день смерті [PERSON] підтверджується довідкою виконавчого комітету Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 04.12.2019 №694 (а.с.12). Також даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] постійно проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, доглядала її, коли вона хворіла до дня її смерті. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною другою статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини, поділяються на юридично значущі та юридично байдужі, з якими пов`язують виникнення будь-яких юридичних наслідків. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі або в силу якихось особливих властивостей, а внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1220 та ч. 1 ст. 1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. Пунктом 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем. Таким чином, судом установлено, що [PERSON] з 2008 року проживала без реєстрації разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Крім цього, слід зазначити, що встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для подальшого кінцевого оформлення в нотаріальному порядку своїх спадкових прав, без доведення цього факту в судовому порядку заявник буде позбавлена можливості оформити свої спадкові права, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, що дає суду законні підстави для задоволення даної заяви. Під час розгляду даної заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем спору про право виявлено не було.

Outcome: approved