Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме про належність їй Державного акта на права власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 12 травня 2003 року на ім'я [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує на те, що є власником земельної ділянки загальною площею 1,9 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Остап»ївської сільської ради Підволочиського району, кадастровий номер [NUMBER] згідно Державного акта [NUMBER], виданого 12 травня 2003 рокуна підставі розпорядження Підволочиської РДА від 09 квітня 2013 року № 143, проте вказаний правовстановлюючий документ виданий на ім'я «[PERSON]», тобто на прізвище, яке вона носила у шлюбі до 25 червня 1993 року і змінила його після розірвання шлюбу. У зв'язку з тим, що у колективному господарстві заявник працювала тривалий час і значилась як «[PERSON]», відомості про неї як члена колгоспу надані до райдержадміністрації помилково без врахування змін. Враховуючи те, що внести зміни у Держаний Акт у позасудовому порядку неможливо, розбіжності у правовстановлюючому документі на земельну ділянку позбавляють її можливості документально розпоряджатись належним їй майном,- [PERSON] просить заяву задовольнити. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - відділ Держгеокадастру у Підволочиському районів судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій вказує, що Державний акт серії [NUMBER] від 12 травня 2003 року видавався на ім'я [PERSON] у відповідності до пред'явлених документів заявником при підготовці матеріалів для видачі державного акту. Щодо розгляду заяви [PERSON] - представник відділу Держгеокадастру просить справу розглянути у їх відсутності, заперечень щодо поданої заяви не мають. Представник заінтересованої особи - Підволочиська районна державна адміністрація,в судове засідання не з'явився, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги визнають. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти : Як убачається із паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 29 грудня 2005 року, прізвище, ім'я та по-батькові заявника зазначено «[PERSON]», [INFO]. Таке ж прізвище ім'я та по-батькові - «[PERSON]», [INFO]» зазначено у картці фізичної особи - платника податків. Дата видачі картки - 07 липня 2016 року. Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого повторно 09 грудня 2005 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 25 червня 1993 року. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Проте, у Державному акті серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, виданому 12 травня 2003 року на підставі розпорядження Підволочиської райдержадміністрації від 09 квітня 2003 року № 143 власником земельної ділянки площею 1,53 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,- зазначена «[PERSON]». Згідно розпорядження голови Підволочиської районної державної адміністрації від 09 квітня 2003 року № 143 «Про затвердження технічної документації поділу земельних ділянок (полів) на земельні частки (паї) та передачу земельних ділянок у власність», а саме згідно Додатку 1 до розпорядження Підволочиської РДА від 09 квітня 2003 року «Список громадян, яким передаються земельні частки (паї) в приватну власність для товарного сільськогосподарського виробництва на території Остап»ївської сільської ради Підволочиського району» під номером 337 значиться прізвище [PERSON], загальна площа земельної ділянки - 1,9 га, в тому числі рілля - 1,9 га. Таким чином, запис прізвища заявника «[PERSON]» зазначений в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку не відповідає - запису прізвища «[PERSON]», зазначеного в інших документах, що посвідчують її особу. Аналізуючи викладене судом встановлено, що розбіжність у написанні прізвищ заявника «[PERSON]» зазначеного у Державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 12 травня 2003 року до запису «[PERSON]» у документах, що посвідчують її особу, викликана зміною прізвища останньої під час розірвання шлюбу, при цьому, не маючи такої необхідності та, не усвідомлюючи наслідків невідповідності запису, із заявою про внесення змін до Державного акту не зверталась. Разом із тим, суд звертає увагу на те, що згідно довідки № 31-1913-99.5-914/2-16 від 14 жовтня 2016 року, виданої відділлом держгеокадастру у Підвоолчиському районі , виправлення у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку на даний час не здійснюється і є неможливим, оскільки Інструкція по заповненню бланків Державних актів на право власності на земельну ділянку затверджена Наказом Держкомзему України № 325 від 22 червня 2009 року, якою і було врегульовано виправлення таких помилок, втратила чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики і продовольства № 537 від 09 вересня 2013 року, а отже і вирішити дане питання у позасудовому порядку у заявника немає можливості. Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦК України суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року суд, на підставі п. 6 ст.256 ЦПК, може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких , що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту. страхового свідоцтва (Полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що встановлення факту належності Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 12 травня 2003 року на підставі розпорядження Підволочиської райдержадміністрації від 09 квітня 2003 року № 143, на ім'я [PERSON] - [PERSON] відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію її законних прав, зокрема здійснення права власності, тому, відповідно до ст. 256 ЦПК України, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved