Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], який помер 03 червня 2004 року є його рідним батьком. Свою заяву мотивує тим, що 03 червня 2004 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке заявник має намір успадкувати. Останній є спадкоємцем майна померлого батька за законом, прийняв спадщину, однак в нього відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з покійним батьком, оскільки в свідоцтві про народження заявника прізвище його батька вказане як «Олійчук», а в свідоцтві про смерть він значиться як «Олейчук». Зазначена розбіжність є перешкодою в подальшому оформленні спадщини. З огляду на це, просить встановити вищевказаний факт. Заявник, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак в поданій до суду письмовій заяві вимоги підтримав повністю, просив задовольнити заяву, а справу слухати у його відсутність. Представник заінтересованої особи, Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер 03 червня 2004 року. Паспортом громадянина України серії АС №121337, виданого 09 жовтня 1996 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області та свідоцтвом про народження стверджується, що заявник народився 10 листопада 1950 року в селі Новий Зборишів Горохівського району Волинської області. Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 04 квітня 2018 року, батько заявника 25 січня 1949 року зареєстрував шлюб з [PERSON] і значиться як [PERSON]. Довідкою Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області №159 від 27 березня 2018 року стверджується, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за законом є його син [PERSON], який прийняв спадщину шляхом спільного проживання. Заповіт померлого [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту родинних відносин в контексті положень ст.ст.76-80\~ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, спір щодо спадкового майна відсутній, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved