Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт знаходження його на утриманні [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 23 квітня 1984 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері заявник постійно проживав зі своєю тіткою рідною сестрою його матері [PERSON] в смт. Знамянка Друга Кіровоградської області по вул.. Ананьєва, 30. У жовтні 2000 року [PERSON] отримав черепно-мозкову травму, внаслідок чого дуже захворів та мав можливості працювати. Оскільки джерел для існування в нього не було, тітка повністю взяла його на своє утримання: годувала, доглядала, вдягала, лікувала. Бюджет родини складався із пенсії тітки та доходів, отриманих від підсобного господарства. 15 квітня 2003 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку. Заявник є єдиним спадкоємцем після смерті тітки, але не може реалізувати своє право на спадщину в звязку з недоведеністю факту перебування на утримання спадкодавця. Заявник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином представник надала заяву, відповідно до якої підтримала вимоги та просить розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його участі, вирішення питання залишив на розсуд суду, заперечень не надав. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. [PERSON] народився 29.04.1962 в с. Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області, матірю записана [PERSON] (а.с.4-7). Остання після одруження змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, що підтверджується архівним витягом про народження, витягом про державну реєстрацію шлюбу, свідоцтвом про одруження, витягом про державну реєстрацію народження (а.с. 8,10,12). Матір заявника [PERSON] померла 23 квітня 1984 року (а.с.11). Відповідно до довідки [PERSON] Другої селищної ради, [PERSON] мешкає в смт. Знамянка Друга по вул. Ананьєва, 30 та знаходився на утриманні своєї тітки [PERSON] з 2001 року по день смерті останньої, яка надавала матеріальну допомогу на лікування [PERSON], (а.с.15). Довідка [PERSON] ЦРЛ підтверджує, що [PERSON] внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яку отримав в жовтні 2000 року, отримав рухові порушення верхніх кінцівок та порушення поведінки. В звязку з наявними порушеннями не працював та потребував лікування і стороннього догляду протягом трьох-чотирьох років (а.с.14). Перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] також підтверджено поясненнями свідків (а.с.16,17). [PERSON] померла 15 квітня 2003 року (а.с.13) Як визначено ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно 531 до ст. ЦК України 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Згідно зі ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, а також що встановлення факту перебування заявника на утриманні спадкодавця породжує юридичні наслідки, не повязані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, факт підтверджено в судовому засіданні, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved