Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася з заявою до суду, в якій зазначила, що вона є дружиною [PERSON], [INFO], який помер 04 жовтня 2016 року у м.Севастополі Автономної Республіки Крим. Їі чоловік [PERSON] весь час проживав у [INFO]. 20 вересня 2016 року заявник разом зі своїм чоловіком поїхали у гості до свого сина у м.Севастополь Автономної Республіки Крим. В результаті раптової хвороби 25 вересня 2016 року її чоловіка було госпіталізовано до міської лікарні №1 у м.Севастополі Автономної Республіки Крим, де він помер 04 жовтня 2016 року. Після смерті [PERSON] міською лікарнею №1 ім.М.І.Пірогова м.Севастополя Автономної Республіки Крим було видане лікарське свідоцтво про смерть №161256 від 05 жовтня 2016 року. Відділом ЗАГС Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя була видана довідка про смерть №1178. Зазначені документи були видані органами, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, тому для реєстрації в законному порядку факту смерті заявник звернулася до Пологівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, де їй відмовлено було у видачі свідоцтва про смерть її чоловіка у звязку з тим, що нею не наданий документ, що є підставою для державної реєстрації смерті. Просить суд встановити факт смерті [PERSON] [INFO], який помер 04 жовтня 2016 року у м.Севастополі Автономної Республіки Крим, Україна. У судовому засіданні заявник [PERSON], обґрунтувавши суду мотиви предявлення заяви, просила задовольнити її. Начальник Пологівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] як представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечувала в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], [INFO] (а.с.5). [PERSON] помер 04 жовтня 2016 року у м.Севастополі Автономної Республіки Крим, що підтверджується копією медичного свідоцтва про смерть №161256, виданого 05 жовтня 2016 року міською лікарнею №1 ім.М.І.Пірогова м.Севастополя Автономної Республіки Крим (а.с.7), копією довідки про смерть №1178, виданою 05 жовтня 2016 року відділом ЗАГС Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя із зазначенням причин смерті [PERSON] (а.с.8), копією свідоцтва про смерть [PERSON], яке видане 05 жовтня 2016 року відділом ЗАГС Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя (а.с.9). Повернувшись з Автономної Республіки Крим до постійного місця проживання у [INFO], [PERSON] звернулася до Пологівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, де їй письмово відмовили у проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка [PERSON] у звязку з тим, що заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.6). Згідно зі ст.ст.234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст.257-1 ЦПК України, згідно якої ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved