Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], громадянки України, дата народження - [INFO], місце народження - с.Козацьке, Конотопський район, Сумська область, дата смерті - [INFO], місце смерті - м.Перевальськ Луганської області. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що вона є невісткою [PERSON], яка померла [INFO]. Внаслідок смерті [PERSON] 05.05.2018 року видано лікарське свідоцтво про смерть №69 Державною установою «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня» Луганської Народної Республіки, яке відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території України» від 15.04.2014 року є недійсним та не створює правових наслідків. З огляду на викладене, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту смерті [PERSON]. Заявник звернулася до Херсонського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для здійснення реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть. Проте, нею було отримано відмову в проведенні реєстрації у зв'язку з тим, що було надано лікарське свідоцтво про смерть, яке є недійсним і не створює правових наслідків. Виходячи з наведеного, заявник не має можливості скористатися своїм конституційним правом, зареєструвати та отримати свідоцтво про смерть у інший, аніж як у судовий спосіб. Просить встановити факт смерті [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Херсонського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області до суду не з'явився, належним чином повідомлений про слухання справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1, 2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно актового запису про одруження №74, зробленого 19.03.1983 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, 19.03.1983 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно актового запису про народження №639, зробленого 26.03.1959 року Міським РАГС м.Ворошиловськ Луганської області, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно актового запису про смерть №92, зробленого [INFO] Перевальським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] помер [INFO]. Згідно актового запису про смерть №89, зробленого 01.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO]. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №69, виданого 05.055.2018 року Державною установою «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня» Луганської Народної Республіки, [PERSON] померла [INFO]. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть, видане Державною установою «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня» Луганської Народної Республіки, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації про смерть є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форми № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена на азом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Підстав до відмови в задоволенні заяви суд не вбачає.

Outcome: approved