Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Заявник [PERSON] у грудні 2019 року звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факти належності документів. Заява обґрунтовується, тим, що є особою, що має статус внутрішньо переміщеної особи, 17.06.1995 р. Севастопольським державним технічним університетом їй було видано диплом спеціаліста [NUMBER] та додаток до диплому, у жовтні 2019 р. виникла необхідність проставлення апостиля на документах, для чого 10.10.2019 р. звернулася до Державного підприємства «Інформаційно-іміджевий центр» Міністерства освіти і науки України, листом від 08.11.2019 р. їй відмовлено у цьому із посиланням на те, що документи оформлені російською мовою. Крім того, у додатку до диплому спеціаліста помилково замість вірного « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] », що не відповідає зазначеному у паспорті та свідоцтві про народження. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, її представник [PERSON] подала заяву про розгляд заяви [PERSON] за її відсутності, підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити. У судове засідання Міністерство освіти і науки України свого представника не направило, про розгляд справи повідомлялося належним чином. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення. У своїй заяві [PERSON] , [INFO] , народилася у місті Сімферополі, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 26 листопада 1997 р. Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму, згідно довідки № 3006001706 від 20 листопада 2014 р. взята на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, просить суд встановити факти, які породжують юридичні наслідки, встановлення фактів належності диплому про освіту, додатку до диплому спеціаліста необхідно для проставлення апостиля Міністерства освіти і науки України. При цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів, а також їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 924 від 31.08.2011 р. «Питання національного інформаційного центру академічної мобільності» Кабінет Міністрів України постановив погодитися з пропозицією Міністерства освіти і науки, молоді та спорту щодо покладення на Державне підприємство «Інформаційно-іміджевий центр», що належить до сфери управління Міністерства, функцій національного інформаційного центру академічної мобільності з метою виконання, у тому числі, такого основного завдання, як проведення перевірки автентичності документів про освіту, виданих навчальними закладами України та інших держав (пункт один означеної постанови) Лист Державного підприємства «Інформаційно-іміджевий центр» Міністерства освіти і науки України вих. № 20.4.2/505 від 08.11.2019 р. свідчить про те, що предметом розгляду підприємства було звернення [PERSON] від 10.10.2019 р. щодо проставлення апостиля на дипломі серії [NUMBER] від 17 червня 1995 року, виданого на ім`я [PERSON] Севастопольським державним технічним університетом. У листі [PERSON] повідомлено, що державне підприємство здійснює підготовку документів та забезпечує виконання заходів щодо організаційно-методичної підготовки документів до проставлення апостиля, що у результаті попередньої перевірки документів під час прийому для проставлення апостиля було встановлено, що диплом спеціаліста та додаток до нього відповідають затвердженому зразку, який діяв на момент їхньої видачі, але оформлені російською мовою, тобто з порушенням нормативно-правових актів України, які діяли на момент видачі документів. Роз`яснено, що у зв`язку із неможливістю звернення до закладу освіти для отримання дублікатів документів про освіту через недоступність архівів закладу освіти, що знаходяться на тимчасово окупованій території (Автономна Республіка Крим), та відсутності інформації про факт видачі диплома в ЄДЕБО, вона може звернутися до суду для встановлення юридичного факту здобуття відповідного ступеня чи рівня вищої освіти. Згідно пункту дванадцятого постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 01 серпня 1990 року по 17 червня 1995 року навчалася на денному відділенні Севастопольського державного технічного університету за спеціальністю «Облік і аудит», після його закінчення 17 червня 1995 року на підставі рішення державної екзаменаційної комісії від 15 червня 1995 року [PERSON] було видано диплом спеціаліста серії [NUMBER] та присвоєно кваліфікацію «економіст», того ж числа [PERSON] було видано додаток до диплома спеціаліста реєстраційний № 944 (а.с. 9-11, 14). Обставини, які б спростовували зазначені факти, судом не здобуто. Заявником доведено викладені в заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаних фактів має для неї юридичне значення, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав в судовому порядку встановити факти належності особі, що має статус внутрішньо переміщеної особи, диплому спеціаліста про освіту серії [NUMBER] та додатку до диплому спеціаліста реєстраційний № 944 , встановлення фактів потрібно заявнику для отримання дублікатів зазначених документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved