Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась частина квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва направо на власність на житло від 28.06.1993 року видане Ясинуватським відділенням дороги та зареєстроване в Красноармійському БТІ 08.09.1993 року за № 78, квартира належала заявнику та її чоловіку на підставі спільної сумісної власності, але у долі сумісної власності не були визначені. Інших спадкоємців крім заявника не має. [PERSON] звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом, та подав у встановлений строк заяву про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не змогла внаслідок того, що у свідоцтві на право на власність на житло не зазначені частки кожного з власників квартири. Заявник [PERSON] просила встановити факт, що частки у спільній сумісній власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності є рівними. Визначити частки у праві спільної сумісної на квартиру в розмірах по ? частини квартири кожному. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтвердив факт, що [PERSON], у якої дівоче прізвище «[PERSON]» є його бабусею та мати його дяді [PERSON] Представник зацікавленої особи Красноармійської м/р в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи його участі. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 28 червня 1993 року Ясинуватським відділенням дороги на ім'я [PERSON] та [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], та зареєстроване в Красноармійському БТІ 08.09.1993 року за № 78 /а.с. 4/. Після смерті [PERSON] заявник звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в оформленні права власності на спадщину заявнику було відмовлено, у зв'язку з тим, що у свідоцтві на право на власність на житло не зазначені частки кожного з власників квартири (а.с.6). Відповідно до ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягає реєстрації. Як випливає зі ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За ч. 4 цієї статті спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З огляду на ст. 392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права. Згідно за ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Факт, що частки у спільній сумісній власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності є рівними встановлено свідоцтвом про право власності на житло виданого 28 червня 1993 року Ясинуватським відділенням дороги, у зв'язку з чим позовні вимоги в цієї частині задоволенню не підлягають. Проаналізувавши вищевикладене, а саме те, що у правовстановлюючому документі не визначені частки співвласників на квартиру [ADDRESS], що нині є перешкодою у оформленні заявником права власності на спадщину за законом через нотаріальні органи, що заявник [PERSON] фактично прийняла спадщину, спір між іншими спадкоємцями по відношенню спадкового майна відсутній, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про визначення часток у праві власності на спірну квартиру підлягають частковому задоволенню. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. На підставі ст.ст. 182, 355, 368, 370, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: partial