Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Заявник [PERSON], з участю заінтересованої особи: Третя Львівська державна нотаріальна контора звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], а [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна. Спадкова справа заведена в Третій львівській державній нотаріальній конторі. Однак в правовстановлюючих документах на квартиру не співпадає її прізвище з прізвищами матері та батька, а також із прізвищ зазначених у свідоцтвах про смерть матері та батька не вбачається, що вони були чоловіком і дружиною. У зв'язку з цим нотаріус запропонувала її звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення даного факту необхідно її для отримання свідоцтва про прийнятті спадщини, а тому вона змушена звернутися з даною заявою до суд захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у заяві, просить заяву задоволити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, однак із листа отриманого 09.10.2017р. видно, що просить справу заслухати у його відсутності, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦПК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. В судовому засіданні встановлено, що заявник народився [INFO] у м. Львів та її батьками є: «[PERSON]» та «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.01.1957 року. [INFO] помер батько заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10.03.2010 року. [INFO] померла мати заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.1949 року, батько заявника - «[PERSON]» народився [INFO], а згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.06.1977 року, мати заявника - «[PERSON]» народилась [INFO]. Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №00018486900, що 13 травня 1956 року Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного Львівського міського управління юстиції зареєстровано актовий запис про шлюб №313, та відомості про чоловіка: [PERSON], відомості про дружину: [PERSON], прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]». За таких обставин, суд приходить до висновку, що при реєстрації шлюбу між батьками заявниками в прізвищі батька була допущена помилка, а саме: замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]», відповідно у матері після укладення шлюбу зазначено прізвище «[PERSON]» та було видано паспорт на дане прізвище. Судом також встановлено, що 21.08.1976 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 2348, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 21.08.1976 року. Після укладення шлюбу прізвище заявника змінено на «[PERSON]». 29.11.1986 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 608, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00010528080, сформованим 23.05.2012 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Після укладення шлюбу прізвище заявника змінено на «[PERSON]». Як вбачається зі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) [NUMBER], виданого 30.01.1998 року в м. Львів, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Оскільки у правовстановлюючих документах заявника та її батьків було допущено помилки, а саме в їх прізвищах, а тому призводить у неточність у документах, а тому встановлення даного факту заявнику необхідне для отримання свідоцтва про прийнятті спадщини після смерті батьків. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення.

Outcome: approved