Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свою заяву мотивує тим, що 14.08.2004 помер її батько - [PERSON] На час смерті він не був офіційно зареєстрований, але фактично проживав [INFO]/ провул. Пархоменка, 20 в м. Черкаси. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд № 131/20, що знаходиться в м. Черкаси по вул./провул. П. Комуни/Пархоменко та земельна ділянка площею 62,3 кв.м, розташована на території Черкаської міської ради по вул. П.Комуни, 131/провул. Пархоменка, 20, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Спадкова справа до цього часу не заведена. Спадкоємцями першої черги за законом спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] є його доньки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження та дружина померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження. Жоден із спадкоємців, у визначений законодавством термін, не звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, оскільки на претендували на спадкове майно та вважали, що оскільки [PERSON] постійно проживала з померлим на час відкриття спадщини, то відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вона на час смерті [PERSON] проживали разом в [INFO]/провул. Пархоменка, 20, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, що підтверджується актом від 14.07.2015, засвідченому в КП «Придніпровська СУБ». В звязку з цим, вона вважала, що фактично прийняла спадщину. [PERSON] на час смерті не був зареєстрований офіційно разом із заявницею. В звязку з цим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. На підставі вищевикладеного просить суд встановити факт, який має юридичне значення про те, що [PERSON], [INFO] на час смерті [PERSON] 14.08.2004 проживали постійно разом в м. Черкаси по вул. П.Комуни,131/провул. Пархоменка,20, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом. Представник заявника по довіреності [PERSON] в судове засідання не зявилася. До судового засідання 27.07.2015 звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не зявилася. 24.07.2015 звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не зявилася. 24.07.2015 р звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-СР № 251222 виданого 16.08.2004 Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 2121, [PERSON] помер 14.08.2004. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд № 131/20, що знаходиться в м. Черкаси по вул./провул. П. Комуни/Пархоменко (договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON]П 19.06.2002, реєстровий номер 1984) та земельна ділянка площею 62,3 кв.м, розташована на території Черкаської міської ради по вул. П.Комуни, 131/провул. Пархоменка, 20, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (державний акт на право приватної власності на землю серія ЧР № 24-2-2262 від 16.08.1999). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] є його доньки: [PERSON] (свідоцтво про народження серія І-СР № 856270 видане 13.05.1975 Соснівським райвідділом ЗАГС м. Черкаси, актовий запис № 646), [PERSON] (свідоцтво про народження серія ІІ-СР № 272852 видане 18.05.1979 Придніпровським райвідділом ЗАГСУ м. Черкаси, актовий запис № 754), та дружина померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-СР № 260279 виданого 08.06.1973 Черкаським міським бюро ЗАГСу, актовий запис № 872. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час смерті [PERSON] проживали з останнім разом в м. Черкаси по вул. П. Комуни, 131/провул. Пархоменка, 20, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, що підтверджується актом складеним сусідами по будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 14.07.2015, засвідченому в КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради. Вказаний факт підтвердили [PERSON], [PERSON] в своїх заявах на адресу суду. В п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування» Верховний Суд України зазначив, що у випадку, коли постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до довідки адресно-довідкового сектору ВСГІРФО ГУМВС України в Черкаській області [PERSON] зареєстрованим по м. Черкаси та області не значиться. На підставі вищевикладеного, Суд вважає, що факт постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджений матеріалами справи, а тому заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved