Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, в обґрунтування якої посилається на те, що [INFO] року в м. Кадіївка (колишнє м. Стаханов) Луганської області, Україна померла його мати [PERSON], [INFO], про що заявник отримав лікарське свідоцтво про смерть № [NUMBER] так званої державної установи «Стаханівська центральна міська багатопрофільна лікарня ЛНР». При зверненні до відділу Кремінського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Луганській області за видачею свідоцтва заявнику було відмовлено в його видачі, посилаючись на ту обставину, що документи про смерть видані закладом, який зареєстрований на окупованій території України. Заявник вказує, що отримав на окупованій території свідоцтво про смерть, яке не відповідає вимогам законодавства України та воно видане органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому просить встановити юридичний факт смерті [INFO] року в м. Кадіївка ( колишнє м. Стаханов) Луганської області громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки м. Самари РФ, яка проживала на момент смерті по [ADDRESS], причиною смерті стало злоякісне новоутворення сигмо видної кишки. Заявник та представник заінтересованої особи в судовому засіданні присутніми не були. Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності заявника та заінтересованої особи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 4-10). Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № [NUMBER] так званої «державної установи «Стаханівська центральна міська багатопрофільна лікарня ЛНР» [PERSON], [INFO], померла [INFO] року на стаціонарі вказаної лікарні, останнє місце мешкання [ADDRESS], причиною смерті стало злоякісне новоутворення сигмовидної кишки (а.с. 12). Як вбачається з договору-заказу від 29 грудня 2016 року відбулося поховання [PERSON] (а.с.11). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Згідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України , заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як вбачається приписів п.8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. З огляду на викладене, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення обґрунтована та така, що підлягає повному задоволенню, оскільки у зв'язку складною ситуацією в державі, а саме проведенням антитерористичної операції та окупації частини території України, заявник не має змоги зареєструвати смерть матері у встановленому законом порядку. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення юридичного факту смерті [PERSON], а рішення відповідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved