Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , якй є його племінником, встановити опіку та призначити його опікуном, на обґрунтування вказавши, що останній є інвалідом з дитинства ІІ групи, яка встановлена йому довічно. У зв`язку з хворобою він не здатний усвідомлювати значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Тому, просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном над племінником. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в заяві, просить задовольнити їх. Представник заінтересованої [PERSON] в судовому засіданні щодо визнання недієздатним [PERSON] не заперечує та просить призначити його опікуном заявника. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження та копією паспорта громадянина України (а.с.5, 13). З свідоцтва про зміну імені встановлено, що 05.07.2017 року [PERSON] змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.6). [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІ групи, яка встановлена йому довічно (а.с.7). У зв`язку із своїм психічним станом [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує опіки. Вищевикладене підтверджується також Висновком судово-психіатричного експерта №80 від 08.07.2019 року, згідно якого [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з вираженими поведінковими порушеннями. Не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними і потребує встановлення опіки (а.с.51-52). Статтею 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та обґрунтованою у частині визнання [PERSON] недієздатним. Що стосується вимог про призначення опікуна, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.41 ЦК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності особи чи визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідне піклування чи опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна. У відповідності до ч.1 ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до п.п.2, 3, 4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно подання Рожищенської міської ради від 23.11.2018 року рекомендовано призначити над [PERSON] опікуном [PERSON] , який є його дядьком та здійснює за ним догляд (а.с.10). Враховуючи те, що ніяких протипоказань [PERSON] для встановлення опікунства над [PERSON] не має, він є його дядьком та здійснює за ним догляд, тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника щодо призначення його опікуном. Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved