Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, вказавши, що вона є донькою померлого [PERSON], який помер 03 лютого 2015 року на території тимчасово окупованої території України в м. Шахтарськ Донецької області. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську реєстраційної служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було видано свідоцтво про смерть [PERSON], серії І-НО № 837121, про що 09.02.2015 року зроблено актовий запис № 148 та витяг з актового запису про смерть для отримання допомоги на поховання. Звернувшись із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, заявниця отримала відповідь № 1271/13.3/07-37 від 01.12.2016 року, згідно з якою їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її батька. Заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON], місце смерті: Україна, Донецька область, м. Шахтарськ (тимчасово окупована територія), яка настала 03 лютого 2015 року. В судове засідання заявниця не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). За змістом ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії ВЕ 911452, виданим 15 липня 2003 року Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області (а. с. 4). Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО № 280142, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-НО № 837121, виданим ВРАЦС по м. Шахтарську РС Шахтарського МУЮ у Донецькій області 09.02.2015 року, про що складено актовий запис за № 148, на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією України, [PERSON] помер 03.02.2015 року в м. Шахтарськ Донецької області (а. с. 10). Відповідно до листа начальника Комунарського районного у м. Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ № 1271/13.3/07-37 від 01.12.2016 року, заявниці було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її батька. Заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON], місце смерті: Україна, місто Шахтарськ, Донецька область (тимчасово окупована територія), яка настала 03 лютого 2016 року (а. с. 13). Згідно з ч. 2 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 р. «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»\~ окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей визнано тимчасово окупованими територіями. У відповідності зі ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою\~ забезпечення\~ реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Згідно зі ст. 17 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в\~ певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом\~Міністерства\~Юстиції\~України\~18 жовтня\~2010 року\~№\~52/5\~(з відповідними змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно помер в м. Шахтарськ, Донецька область 03.02.2015 року, суд вважає за необхідне встановити факт його смерті в судовому порядку. Згідно з ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України\~ ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved