Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить визнати належність заповіту складеного 22.07.2016 року посвідченого Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, зареєстрованого у спадковому реєстрі за № 12 щодо розпорядження спадковим майном, померлій 20.06.2018 року [PERSON]. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 20 червня 2018 року померла мати заявниці [PERSON], яка 22.07.2016 року склала заповідальне розпорядження на імя [PERSON] щодо земельної ділянки загальною площею 6,46 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належного померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 113396 від 25.06.2007 року, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області. Заповіт посвідчено секретарем Білоліської сільської ради [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 12. З метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку, заявник звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, проте останній було відмовлено у звязку із розбіжностями написання імені спадкодавця, у заповіті як «Наталія», проте у свідоцтві про смерть як «Наталя». У зв'язку із цим, заявник просить встановити факт належності заповіту померлій [PERSON], оскільки розбіжності в написанні ім'я спадкодавця в заповіті перешкоджають їй реалізувати своє право на спадщину (а.с. 2-3). Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.09.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2018 року витребувано від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON] інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців після смерті [PERSON], яка померла 20 липня 2018 року. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області суду від 18.10.2018 року залучено до участі у справі заінтересовану особу [PERSON] В судове засідання заявник не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена в установленому законом порядку, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, вимоги викладені у заяві підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 52). Заінтересована особа Білоліська сільська рада Татарбунарського району Одеської області про час та місце судового розгляду повідомлена в установленому законом порядку, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника, проти задоволення вимог не заперечувала (а.с. 41). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, вимоги викладені у заяві підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити додавши свідоцтво про одруження серії І-АБ № 443133 від 07.02.1971 року з [PERSON], померлою 20.06.2018 року (а.с. 47, 48, 52). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, листом приватного нотаріуса Татарбунарського районного округу [PERSON] заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із розбіжностями у написанні в заповіті імені заповідача як «Наталія», а у свідоцтві про смерть як «Наталя» (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД № 2653542 від 18.03.1976 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Свідоцтвом про одруження І-ЖД серії 039211 від 03.11.1996 року, встановлено, що [PERSON] [INFO], уклала шлюб 03.11.1996 року з [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу заявнику присвоєно прізвище «Кравченко» (а.с. 8). З копії паспорту громадянина України серії КЕ № 301565 виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області встановлено, що імя спадкодавця записано як «Наталя» (а.с. 5). Зі свідоцтва про смерть І-ЖД № 523584, виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.06.2018 року вбачається, що, [PERSON], [INFO], померла 20.06.2018 року, імя померлої зазначено як «Наталя» (а.с. 12). Із копії заповіту від 22.06.2016 року (а.с.11) вбачається, що [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті, заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 6,46 гектарів, імя спадкодавця зазначено як «Наталія» (а.с. 11). З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 113396 виданого Татарбунарською РДА Одеської області від 25.06.2007 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 6,46 га, розташованої на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 53659190 від 13.10.2018 року та витягом за спадкової справи № 212/2018 встановлено, що спадкоємцями померлої [PERSON] є донька [PERSON] та чоловік померлої [PERSON], який від отримання обовязкової долі на спадщину відмовився (а.с. 38-40). Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи щодо належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, достатності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку, що у заповіті від 22.07.2016 року, посвідченого секретарем Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області [PERSON] за реєстровим № 12 помилково зазначено імя спадкодавця «Наталія», замість правильного «Наталя». Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки заповіт необхідний їй для прийняття спадщини, а факт належності спадкодавцю вищевказаного заповіту можливо встановити лише в судовому порядку, оскільки виправлення та внесення відповідних змін до правовстановлюючих документів у позасудовому порядку є неможливим у зв'язку зі смертю [PERSON], тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved