Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] у м.Донецьк. 23.09.2017 [INFO] , видано довідку про причину смерті №2675. 23.09.2017 р., Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції невизнаної ДНР видано свідоцтво про смерть [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 992. Заявник звернувся до Овідіопольського РВ ДРАЦС ПМУ МЮ (м.Одеса) із заявою про державну реєстрацію смерті свого чоловіка, але отримала відмову в державній реєстрації смерті останнього у зв`язку з тим, що подані документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою оформлення документів про смерть у встановленому законному порядку та на підставі якого в подальшому заявник зможе звернутись до органів нотаріату для прийняття спадщини заявник вимушений звернутись до суду з цими вимогами. Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду лист, у якому зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви, просить справу розглянути без присутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Заявником, як доказ обґрунтування своїх вимог також надано до суду копію свідоцтва про смерть [PERSON] від 23.09.2017 р. невизнаної ДНР, а також документи, що підтверджують родинний зв`язок із померлим. Згідно до ст. 316 ч.1 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Зокрема ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Донецька область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Заявник є громадянкою України, проживає в с.Нова Долина Овідіопольського району Одеської області, її чоловік також громадянин України та перебував на тимчасово окупованій території України - у м. Донецьк Донецької області, де помер [INFO] , про що відповідним органом невизнаної ДНР було видано Свідоцтво про смерть 23.09.2017 р. №076136, видане Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції невизнаної ДНР, засвідченого печаткою. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» таке свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] .. Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявника. Свідоцтво про смерть та медичну довідку про причини смерті суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити їх для з`ясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та відомими суду обставинами. На підставі викладеного і

Outcome: approved