Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі [INFO] у м. Феодосія, а також встановити дані про її батьків: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України; мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Заявник в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду з судовою повісткою, причину неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Феодосія АРК заявник [PERSON] народила дитину - [PERSON] . 26 листопада 2014 року заявниці Феодосійським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про народження [PERSON] (а.с. 6). Зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану України на підставі наявних документів заявник не може. Наведені обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме: - копією Медичного свідоцтва про народження № 1104, виданого заявнику 19 листопада 2014 року, відповідно до якого [INFO] заявниця народила хлопчика; - копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Феодосійським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим; - відмовою Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові у державній реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої [INFO] . Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У відповідності до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] заявниця народила хлопчика - в м. Феодосія АРК. Зазначений населений пункт знаходиться на тимчасово окупованій території України, визначеній постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. На підставі наведеного, суд, як виняток, приймає в якості доказу надане заявником Медичне свідоцтво про народження № 1104 , видане йому 19 листопада 2014 року, та у сукупності з іншими письмовими доказами вважає факт народження заявником на тимчасово окупованій території України [INFO] року дитини - [PERSON] - доведеним. Частиною 4 статті 257-1 ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, п. 7 ч. 1 ст. 256, ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ЦПК України, Рішенням Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), суд -

Outcome: approved