Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, вказавши, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на момент своєї смерті мешкав у с. Василівка, Вознесенського району, Миколаївської області. Після його смерті вона прийняла спадщину. Після смерті її батька відкрилася спадщина на належний йому на підставі договору купівлі - продажу від 07.04.1959 року будинок [ADDRESS] , у якому вона проживала усе своє життя. Проте у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки у свідоцтві про її народження прізвище батька вказано - [PERSON] , а у свідоцтві про його смерть - [PERSON] . У договорі купівлі - продажу прізвище батька вказано - [PERSON] . Роз`яснено про необхідність звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту. Тому просить встановити факт належності її покійному батьку договору купівлі - продажу від 07.04.1959 року зареєстрованого в реєстрі за № 1-2043. Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, свою заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області до суду не з`явився, про слухання справи повідомлялися відповідно до ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON] (а.с. 13 - копія свідоцтва про смерть, а.с. 11 - копія свідоцтва про народження заявника ). Після реєстрації шлюбу, заявниця змінила своє дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Постановою державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області Онищенко Л.В. від 05.12.2019 року (а.с. 10), заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в актовому записі про народження заявника, її прізвище зазначено « [PERSON] », а батька (спадкодавця) - « [PERSON] ». Не підтверджено факту належності правовстановлюючого документа на нерухоме майно - договору купівлі - продажу, в якому прізвище власника зазначено « [PERSON] ». Заявником до матеріалів заяви було додано дублікат договору купівлі - продажу посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Вялих І.Р. 07.04.1959 року за реєстровим № 1-2043, який виданий замість втраченого державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, в.о державного нотаріуса Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Грабевник О.В. 16.10.2019 року за реєстровим №211, на 64 % готовності домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] їй [ADDRESS] ), в якому покупцем нерухомого майна зазначений [PERSON] (а.с. 9) . Також заявник додала експертний висновок № 056/1090-а від 22.10.2019 року проведений експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз Л.О. Андрієнко (а.с. 8), відповідно до якого під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах прізвищ трапляються випадки сплутування літер и / і в основах прізвищевих назв. Ідентифікація таких орфографічно відмінних записів прізвищ у документах однієї особи або членів однієї родини ґрунтується на їх спів падінні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного українські записи у документах прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON] (договір купівлі - продажу, запис [PERSON] ) є ідентичними. Розбіжності між українськими документальними записами прізвища виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних перетвореннях під впливом російської орфоепії. Відповідно до чинних правил нормативний український запис прізвища - [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що у договорі купівлі - продажу від 07.04.1959 року допущено помилку у зазначенні прізвища батька заявника, що не збігається з його прізвищем зазначеним у свідоцтві про його смерть. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України « про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. З огляду на встановлені факти, оскільки, не відповідність в написанні прізвища покійного батька заявника в правовстановлюючих документах перешкоджає реалізації заявником права на оформлення спадкового майна, суд вважає за можливе встановити факт того, що Договір купівлі - продажу від 07.04.1959 року , зареєстрований в реєстрі за № 1-2043належить батькові заявника, а саме особі, зазначеній в свідоцтві про народження від 11.12.2019 року серії [NUMBER] у графі «Батько» - [PERSON] . Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений [PERSON] , при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони. На підставі викладеного та

Outcome: approved