Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт прийняття [PERSON] , спадщини після його померлого батька - [PERSON] , його постійним сумісним проживанням зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] помер його батько гр. [PERSON] , який при життя став власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] .Право власності у батька на цей будинок виникло на підставі рішення народного суду Жовневого району м.Харкова від 17.03.1980 р. (справа № 2-315/80), договору дарування від 27 вересня 1996 року, угоди про розподіл спадкового майна АЕР №914141 від 12 квітня 2001 року; свідоцтва на спадщину за законом від 12 квітня 2002р.За життя померлий батько заявника заповіту не залишив. Батьки заявника: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] розірвали шлюб, та деякий час проживали окремо. Оскільки вони були літні люди і потребували сторонньої допомоги в побуті. Заявник, не мав змоги належним чином піклуватися за батьками, які мешкали за різними адресами. Після того як хвороби батьків почали прогресувати, з метою організації, належного догляду він змушений був оселити їх разом за [ADDRESS] . На протязі останніх десяти років його батьки страждали хронічними захворюваннями та потребували медичної допомоги та постійного нагляду. З 2012 року вже не могли самостійно вести домашнє господарство, себе обслуговувати, більшу частину року вони взагалі не вставали з ліжка. У зв`язку з цим заявник вимушений був оселитися разом з батьками, де постійно проживає дотепер. Ще за життя батька заявник навів порядок у дворі, облаштував для зручного життя житлове приміщення, тобто з 2012 року, як син, здійснював догляд за хворими батьками та мешкав разом ними за адресою: [ADDRESS] ). Смерть та поховання батька стали причиною значного погіршання стану здоров`я його матері. Зазначені обставини змусили заявника увесь вільний час приділяти догляду за хворою літньою матір`ю. Зазначені обставини призвели до пропуску заявником передбаченого законодавством строку для з зернения до нотаріуса щодо оформлення спадщини. Також зазначає, що об`єктивно не мав змоги виконувати всі необхідні дії по відслідковуванню своїх прав та обов`язків щодо спадкового майна. Також не прийняв до уваги той факт, що відсутність його реєстрації за місцем проживання робить проблематичним введення факту сумісного проживання з батьками та позбавляє права на реєстрацію спадщини після пропуску 6-ти місячного терміну після смерті батька. Крім того, вважає, що будучи єдиним спадкоємцем після смерті батька, мешкаючи з ним разом він фактично прийняв спадщину. Постановою державного нотаріусу заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та не був зареєстрований за адресою проживання його померлого батька, тобто належним чином не підтвердив факт постійного проживання із падкодавцем. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини Заявник у судове засідання не з`явилась, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - П`ята Харківська міська Державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилися, викликались належним чином, причини їх неявки суду не відомі. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими дані обставини обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] , помер [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.08.2019р. (а.с. 11). Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина на належний за життя будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12,20,21-23,24-25). Відповідно до ст. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. За життя [PERSON] , розпорядження з приводу вказаного спадкового майна не здійснив, тому його спадкоємці спадкують за законом. Згідно з ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ст. 1261 ЦК України, передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заявник [PERSON] є сином померлого [INFO] [PERSON] , факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.1965 року (а.с. 32). Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заявник звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Сукачова М.О. від 07.05.2020 року заявнику було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини та не наданням документального підтвердження фактичного проживання на день смерті зі спадкодавцем (а.с. 7,8). Відповідно до копії витягів зі Спадкового реєстру: 1. (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60128301 від 07.05.2020 року; 2. (заповіти/спадкові договори) №60128325 від 07.05.2020 року, за параметрами запиту [PERSON] , дата смерті [INFO] , інформація відсутня. (а.с. 9,10). Встановлення в судовому порядку факту проживання заявника з померлим [INFO] [PERSON] , необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після його смерті. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] , також підтверджуються нотаріально посвідченими заявами/афідевітами свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які вказали, що заявник з 2012 року постійно проживав з батьками та здійснював за ними догляд за однією адресою: [ADDRESS] . (а.с. 34-36). Згідно з ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, повністю доведений дослідженими по справі доказами, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, в частині вимог про визнання/прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , слід відмовити, оскільки питання справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження. Крім того, суд звертає увагу, на те, що зазначені вище вимоги заявлені передчасно, оскільки за наявності рішення суду про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час його смерті нотаріус вправі видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину, а відтак існує позасудовий порядок оформлення спадкових прав заявника.

Outcome: partial