Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Заявник звернувся до Кілійського районного суду з заявою про визнання спадщини померлого [PERSON] відумерлою. З заяви, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . У власності померлого [PERSON] залишився будинок за адресою: [ADDRESS] . Виконавчим комітетом Кілійської міської ради прийнято заходи, щодо розшуку спадкоємців шляхом розміщення оголошення в газеті «Наше время». За результатами розміщення даного оголошення спадкоємці не знайшлися, до виконавчого комітету Кілійської міської ради спадкоємці померлого [PERSON] не зверталися та взагалі не виявлені. Таким чином, майно померлого [PERSON] , яке складається з будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , може бути визнане відумерлою спадщиною та перейти у власність територіальної громади м. Кілія. Права власності на зазначену квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. Представник заявника надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Кілійської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надав. Згідно ст. 223 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності всіх учасників справи, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Як вказано в записі акту про смерть № 157 від 02.10.1989 р., складеного Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Зі свідоцтва про право на спадщину від 22.11.1985 р. виданого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого Ізмаїльською районною державною нотаріальною конторою, спадкоємцем майна [PERSON] , зазначеного в заповіті є [PERSON] . З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 56113470 від 11.05.2019 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що інформація відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56113474 від 11.05.2019 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що інформація відносно [PERSON] відсутня. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.ч.1,3\~статті 1277 ЦК України\~у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 2 пункту 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого правила\~статті 1277\~ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності\~ЦК України. Норми пункту 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей\~ЦК України\~застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги\~шостої ЦК України\~може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм\~статей 529 - 531 ЦК УРСР. Отже, враховуючи те, що спадщина, а саме житловий будинок, що належав [PERSON] , який помер [INFO] , могла бути прийнята спадкоємцями померлого або перейти у власність держави в порядку, передбаченому ст.ст. 529-531 ЦК УРСР 1963 року, то така спадщина не може бути визнана відумерлою, а тому заява Кілійської міської ради Одескої області не підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed