Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказує, що 29 вересня 2017 року, у м. Луганську померла її свекруха [PERSON], [INFO], про що 29 вересня 2017 року їй було видано довідку про причину смерті та лікарське свідоцтво про смерть №546. Під час звернення до спеціалістів Станично-Луганського районного відділу реєстрації актів цивільного стану, який знаходиться на території, що підконтрольна Українській владі їй стало відомо, що видане їй лікарське свідоцтво про смерть її свекрухи на непідконтрольній території не має юридичної сили та не створює ніяких правових наслідків. В звязку з чим [PERSON], було відмовлено у реєстрації смерті її свекрухи. Таким чином видане лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], є недійсним. Просить суд встановити факт смерті її свекрухи [PERSON], [INFO], у м. Луганську Луганської області, Україна, внаслідок дифузного кардіосклерозу. Заявник [PERSON], у судове засідання не зявилася, в своїй заяві зазначила проте, що просить суд розглянути справу без її участі та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного: 29 вересня 2017 року у м. Луганську Луганської області, Україна, померла [PERSON], про що медичним закладом, який знаходиться на території міста Луганська Луганської області, Україна, 29 вересня 2017 року, заявнику було видано довідку про причину смерті [PERSON], №546 (а.с.10), та лікарське свідоцтво про смерть від 29 вересня № 546, що підтверджується його копією (а. с. 11). Те, що заявник є невісткою померлій підтверджується копією свідоцтва про народження її чоловіка [PERSON] І-ЕД №349909 (а.с. 7), а також копією їх свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №095009 (а.с.6). Як вбачається із наданих доказів, а саме з договору заказу на організацію та проведення поховання [PERSON] сплачувала кошти та займалась похованням [PERSON] (а.с. 14). Листом від 29.01.2018 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, заявнику було відмовлено у реєстрації смерті її свекрухи, оскільки до заяви про державну реєстрацію смерті нею не надано документу, встановленого Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року (а.с. 13). Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу\~ Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема м. Луганськ Луганської області, Україна. Згідно ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.2 п.5 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до\~Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», \~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, довідка про причину смерті та лікарське свідоцтво про смерть №546 від 29 вересня 2017 року [PERSON] не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Окрім цього, в підтвердження факту смерті [PERSON], заявником надано фотокартки з могили померлої [PERSON] (а.с.15). За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] померла 29 вересня 2017 року у м. Луганську Луганської області, Україна, підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має\~підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: approved