Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на наступні обставини. Вказав, що звернувся до Жашківського відділення Уманського обєднаного управління пенсійного фонду України Черкаської області для оформлення пенсії. Проте, в ході попереднього вивчення документів встановлено невідповідність запису його прізвища в паспорті з аналогічним записом у атестаті про закінчення Київського професійно технічного училища № 9. А саме: в паспорті він записаний [PERSON], а в атестаті записано [PERSON]. В звязку з даною невідповідністю Жашківське відділення Уманського обєднаного управління пенсійного фонду України Черкаської області не може розглянути його заяву і відмовляється здійснити нарахування йому пенсії. Просив суд встановити факт належності йому, [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме атестата № 628 виданого [PERSON], що закінчив професійно технічне училище № 9 міста Києва за спеціальністю токар 2 розряду 20.07.1976 року. В судовому засіданні заявник [PERSON], заявлені вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просив його вимоги задовольнити. Пояснив, що працівники Пенсійного фонду сказали звернутись до суду, щоб «суд написав, а вони почитали». Представник заінтересованої особи головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [PERSON] в судове засідання не зявилася. Через канцелярію суду надіслала пояснення, що Жашківське відділення Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа відсутнє. Враховуючи зазначене, Жашківське відділення Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області не може бути заінтересованою особою у справі. Вислухавши пояснення заявника, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до розяснень, що містяться в абз. 7 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Згідно із ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Крім того, необхідно зазначити, що правовстановлюючий документ це документ, який підтверджує права певного суб'єкта на нерухоме майно та складений у порядку, передбаченому законодавством Таким чином, відсутні законні підстави встановити факт належності атестату № 628 виданого [PERSON], що закінчив професійно технічне училище № 9 міста Києва за спеціальністю токар 2 розряду 20.07.1976 року, тому що це суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки атестат про закінчення навчального закладу не є правовстановлюючим документом , а заяви про встановлення факту навчання не розглядаються в судовому порядку. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати необхідно залишити за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed