Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернулась до суду із заявою про визнання свого батька, [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. Обгрунтовує тим, що 13.04.2010 р. близько 23.00 год. батько залишив свій дачний будинок у с. Телішівці Рокитнянського району Київської області та безвісти зник, досі його місцезнаходження невідоме. З приводу пошуку батька вона та його мати, [PERSON], звертались до Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області, був оголошений розшук, який позитивних результатів не дав. Безвісти зниклий [PERSON] ніде не працював, має інвалідність 1 групи, тривалий час, уже понад три роки, відсутній за зареєстрованим місцем свого проживання [ADDRESS], що належить йому на праві власності. На теперішній час виникла необхідність захистити майнові права та інтереси [PERSON] від зазіхань сторонніх осіб. Заявниця просила визнати [PERSON] безвісно відсутнім, а її - опікуном над квартирою [ADDRESS]. У судове засідання заявниця не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити. Заінтересована особа: Рокитнянське РВ ГУ МВС України в Київській області з заявою ознайомлене, заперечень не надало. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підтверджена та підлягає задоволенню часткового з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Суд установив, що заявниця, [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], є донькою [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 4, 5, 7, 8, 10). Відповідно до довідки Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області від 05.11.2013 р. № 9285 [PERSON], [INFO] вважається безвісти зниклим з 27.04.2010 р.. 13.04.2010 р. близько 23.00 год. [PERSON] залишив свій дачний будинок у [ADDRESS], та по теперішній час його місцезнаходження невідоме ( а. с. 3). Заяву до районного відділку про пошук безвісти зниклого [PERSON] подавала його мати, [PERSON] ( а. с. 3, 4). Безвісти зниклий [PERSON] не працює, має інвалідність 1 групи від трудового каліцтва, що підтверджується пенсійним посвідченням ( а. с. 6). Заявниці та її батькові, [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу від 11.07.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстр №3853, реєстрованого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № д 10-40 за реєстровим № 26/30291 від 12.07.2001 р., належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] ( а. с. 9). Частина 1, 5 ст. 44 ЦК України передбачає, що на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку. Опіка над майном припиняється у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а також у разі появи фізичної особи, місце перебування якої було невідомим. У відповідності з п.п. 1.2 п. 1 гл. 5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012, № 296/5, у разі якщо власником майна, яке передається в управління, є фізична особа, місцеперебування якої невідоме, або особа, визнана безвісно відсутньою, установником управління є орган опіки та піклування за останнім відомим постійним місцем проживання такої особи. У цьому разі для посвідчення договору управління майном нотаріусу подається рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою, рішення відповідного органу виконавчої влади про встановлення управління майном, яке належить таким особам, із зазначенням всіх істотних умов, які необхідно включити до договору, довіреність про уповноваження представника органу виконавчої влади або органу опіки та піклування на підписання договору управління майном. Суд, ураховуючи, що [PERSON], відсутній в місці свого постійного проживання, зареєстрованому в установленому законом порядку, з 27.04.2010 р., немає відомостей про його фактичне місце перебування більше трьох років, визнання батька безвісно відсутнім необхідно заявнику для встановлення опіки над майном з метою забезпечити особисті майнові прав та інтереси зниклого, суд приходить до висновку про необхідність задоволення в цій частині заяви. У частині визнання заявника опікуном над квартирою [ADDRESS] суд відмовляє, оскільки питання, пов»язані з охороною майна безвісно відсутньої фізичної особи за законом вирішується органами опіки і піклування та уповноваженими нотаріусами на підставі Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. У відповідності зі ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. На підставі наведеного, ст. ст. 43, 44, 45 ЦК України,

Outcome: partial