Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності заповіту, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що [INFO] у м. Вінниця Вінницької області померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке належало померлій на підставі права власності. За життя [PERSON] 27.03.2003 року було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Громадської сільської Літинського району Вінницької області Зайцевою Л.К. та зареєстрований в реєстрі за №99, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, а саме: усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, крім земельної ділянки, яка передана їй у приватну власність по державному акту на право приватної власності на землю, площею 2,46 га, заповідає своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Тоді, як земельну ділянку, яка передана їй у приватну власність по державному акту на право приватної власності на землю, площею 2,46 га, заповідає дочці [PERSON] . Заявник в установлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Літинського районного нотаріального округу Толяренка С.В. із заявою про прийняття спадщини. Однак, оформити свої спадкові права на спадкове майно після смерті матері заявник не має можливості, оскільки не можливо встановити родинні відносини між померлою та заявником, у зв`язку із розбіжностями прізвища померлої матері, а саме у свідоцтві про народження заявника її прізвище значиться як « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про смерть прізвище останньої значиться як « [PERSON] ». Також, існують розбіжності в написанні по батькові заявника. Так, згідно паспорту громадянина України по батькові заявника « [PERSON] », тоді як у вищезазначеному заповіті по батькові вона зазначена як « [PERSON] ». А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою. В підготовчому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві. В підготовчому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечив проти задоволення заявлених вимог заявника. Представник заінтересованої особи Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області Король А.О. в підготовче засідання не з`явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених вимог заявника. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи, що заінтересовані особи не заперечують проти заявлених вимог, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у м. Вінниця Вінницької області померла мати заявника [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області 11.03.2019 року (а.с.16). Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке належало померлій на підставі права власності. За життя [PERSON] 27.03.2003 року було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Громадської сільської Літинського району Вінницької області Зайцевою Л.К. та зареєстрований в реєстрі за №99, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, а саме: усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, крім земельної ділянки, яка передана їй у приватну власність по державному акту на право приватної власності на землю, площею 2,46 га, заповідає своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Тоді, як земельну ділянку, яка передана їй у приватну власність по державному акту на право приватної власності на землю, площею 2,46 га, заповідає дочці [PERSON] (а.с.9). Заявник в установлений строк звернулась до приватного нотаріуса Літинського районного нотаріального округу Толяренка С.В. із заявою про прийняття спадщини. Однак, оформити свої спадкові права на спадкове майно після смерті матері заявник не має можливості, оскільки не можливо встановити родинні відносини між померлою та заявником, у зв`язку із розбіжностями прізвища померлої матері, а саме у свідоцтві про народження заявника її прізвище значиться як « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про смерть прізвище останньої значиться як « [PERSON] ». Також, існують розбіжності в написанні по батькові заявника. Так, згідно паспорту громадянина України по батькові заявника « [PERSON] », тоді як у вищезазначеному заповіті по батькові вона зазначена як « [PERSON] », що достеменно підтверджується листом приватного нотаріуса Літинського районного нотаріального округу Толяренка С.В. від 25.09.2019 року №213/02-44 «Роз`яснення щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] » (а.с.8). Так, згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 15.01.1997 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] у с. Літинка Літинського району Вінницької області (а.с.4). Прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » заявник змінила у зв`язку з укладенням шлюбу 21.01.1979 року у Літинській сільській раді з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Літинської сільської Ради Літинського району 21.01.1979 року (а.с.20). Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 05.02.1964 року вбачається, що батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Заявник в підготовчому засіданні стверджувала, що батьки протягом життя працювали, проживали і були зареєстровані в с. Громадське Літинського району Вінницької області, обоє мали прізвище « [PERSON] ». Проте, згідно довідки Літинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №890-14-16-01-11 від 09.09.2019 року вбачається, що актовий запис про шлюб на громадян [PERSON] та [PERSON] з 1958 року по 1986 року по виконавчим комітетам Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області та по виконавчому комітеті Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області у архіві Літинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відсутні (а.с.15). Відповідно до виписок із погосподарських книг с. Літинка за 1958-1969 роки від 05.11.2019 року №259-262 на голову сім`ї [PERSON] прослідковується, що за період 1958-1963 роки до складу сім`ї входили: [PERSON] (голова), 1928 року народження, [PERSON] (жінка), 1932 року народження, [PERSON] (син), 1956 року народження, [PERSON] (дочка), 1958 року народження. Проте, із виписки з по господарської книги за 1964-1966 роки вбачається, що прізвище заявника та її брата з « [PERSON] » виправлено на « [PERSON] ». А у виписці з погосподарської книги за період 1967-1969 роки прослідковується, що прізвище усіх членів родини значиться як « [PERSON] » (а.с.11-14). А тому, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про встановлення факту родинних відносин заявника з померлою матір`ю [PERSON] . Окрім того, суд також вважає, що знайшов своє підтвердження в підготовчому засіданні також факт належності заявнику заповіту від 27.03.2003 року, посвідченого секретарем виконкому Громадської сільради Літинського району Вінницької області Зайцевою Л.К. за реєстровим №99, складеного [PERSON] на ім`я « [PERSON] », незважаючи на наявні відхилення в написанні по батькові заявника « [PERSON] » та « [PERSON] ». Оскільки, вказані розбіжності є слідством відхилення від правил міжмовного перетворення і зумовлені впливом російської орфоепії в ситуації контактного українсько-російського білінгвізму. Також, факт родинних відносин та факт належності заповіту заявнику підтвердив свідок [PERSON] в підготовчому засіданні. Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Так, свого часу Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, встановлення факту родинних відносин заявника з її померлою матір`ю та встановлення факту належності їй заповіту, складеного померлою матір`ю за життя на її ім`я, необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав після смерті останньої, вказані факти не можливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження даних фактів, а відтак єдиним способом підтвердження останніх є встановлення їх судовим рішенням. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява заявника підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved