Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви вказує на те, що [INFO] у м. Амвросіївка Донецької області помер її батько [PERSON] , [INFO] . Вона являється спадкоємцем першої черги, але для прийняття спадщини в повному обсязі необхідне встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Вона з батьком проживала на момент смерті разом, але були зареєстровані за різними адресами, однак завжди перебували поруч, оскільки батько хворів і не мав можливості самостійно себе обслуговувати та потребував постійної сторонньої допомоги.\~ Після смерті батька, у листопаді 2019 року вона вирішила оформити на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію за життя свого батька, проте нотаріус, вивчивши документи повідомив, що для відкриття спадкової справи необхідно надати рішення суду про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, оскільки територія, на якій він проживав і помер на даний час є окупованою й нотаріус немає можливості встановити місце відкриття спадщини.. На підставі викладеного, заявниця була вимушена звернутися до суду із даним позовом та просила встановити факт проживання однією сім`єю на час смерті з її батьком [PERSON] Заявниця у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову\~ заяву про розгляд справи без її участі, просить заяву задовольнити з підстав, викладених у ній.. Представник заінтересованої особи - Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, вказавши, що заперечень по суті не мають, просять вирішити справу на розсуд суду. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 11.10.2019 року встановлено факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Торез Донецької області, місце смерті м. Амвросіївка, Донецька область, Україна, причина смерті рак головки підшлункової залози. На підставі зазначеного рішення суду, Іллічівським районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було видано свідоцтво про смерть [PERSON] серія [NUMBER] , актовий запис № 1522. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру№ 58950778 від 09.01.2020 року, виданої Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, інформація щодо наявності заповіту та спадкової справи після смерті [PERSON] ,1958 року народження, який помер [INFO] відсутня. Відповідно до дублікату посвідчення серія [NUMBER] , виданого 30.12.2005 року Донецькою обласною державною адміністрацією, [PERSON] призначено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.10.1984 року Амвросіївським виконкомом Донецької області, [PERSON] , [INFO] являється дочкою [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 12.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Амвросіївського районного управління юстиції Донецької області, [PERSON] зареєструвала шлюб 12.10.2010 року з [PERSON] , актовий запис №115, внаслідок чого нею було змінено прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається з довідки ПП «Амросіївська житлово-експлуатаційна служба» на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , де разом з ним фактично проживала його дочка [PERSON] 1984 року народження. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Інформаційному листі ВВСУ від 15.04.2016 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» (далі - Інформаційний лист ВССУ), рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданими особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем має для заявника важливе юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Враховуючи викладене суд вважає, що заявником [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , надано докази на підтвердження факту її постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час смерті, за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого дійшов висновку про задоволення її заяви.

Outcome: approved