Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що 12 грудня 1990 року вона уклала шлюб з громадянином України [PERSON], після чого у січні 1991 року вони переїхали на постійне місце проживання в Україну в село Медвин Богуславського району. [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Медвинською сільською радою Богуславського району Київської області. В 1993 році сім'я була зареєстрована у селі Медвин Богуславського району Київської області, що підтверджується довідкою №45 від 19.01.2018 року, виданою виконкомом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Згодом [INFO], в них народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.05.1995 року виданим Медвинською сільською радою. Заявник змушена звернутися до суду з приводу встановлення приналежності до громадянства України, так як не має паспорта громадянина України, а на її звернення до Богуславського PC УДМС України в Київській області з приводу отримання паспорта їй було відмовлено. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву з проханням слухати справу без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, але надіслала заяву, в якій не заперечує проти вимог заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив такі обставини. Заявник [PERSON] не має паспорту громадянина України, а тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України. Судом встановлено, що заявник 12 грудня 1990 року уклала шлюб з громадянином України [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданим 12 грудня 1990 року Заостровською сільською радою Виноградівського району Архангельської області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.03.1991 року Медвинською сільською радою Богуславського району Київської області у заявниці та її чоловіка [INFO] в с. Медвин Богуславського району Київської області, народився син [PERSON], що також підтверджується копією паспорта останнього та копією медичної карти амбулаторного хворого на його ім'я. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.05.1995 року Медвинською сільською радою Богуславського району Київської області у заявниці та її чоловіка [INFO] в с. Медвин Богуславського району Київської області, народилася дочка [PERSON], що також підтверджується копією паспорта останньої. Довідкою №45 від 19.01.2018 року, виданою виконкомом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області підтверджується, що заявниця [PERSON] з 19 листопада 1993 року проживає в [ADDRESS]. Реалізація права заявника отримати паспорт громадянина України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч.2 ст.256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Факт постійного безперервного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 підтверджується дослідженими у справі доказами. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання [PERSON] [INFO], на території України станом на 24.08.1991 року. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved