Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, про встановлення факту смерті 20 березня 2019 року його бабусі [PERSON], [INFO], у м. Луганськ, у звязку неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції в Харківській області. В обґрунтування\~заявлених вимог\~заявник зазначив,\~що 20\~березня 2019\~року у\~м.\~Луганськ померла\~його бабуся [PERSON], [INFO], позивач поховав бабусю та отримав лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про поховання. Заінтересована особа відмовила у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, оскільки лікарське свідоцтво про смерть було видано на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті потрібне з метою отримання свідоцтва про смерть відповідно до вимог чинного законодавства України. Заявник в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по Слобідському\~та Основянському\~районах у\~м.Харкові\~Головного територіального\~управління юстиції\~в Харківській\~областів судове засідання не з'явився, у звязку з розглядом справи даної категорії\~ відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України невідкладно з моменту надходження заяви,\~ своєчасно та належним чином, надав суду пояснення заяву, просили розглянути заяву у їх відсутність.\~ Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За нормою\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до п.18\~постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону\~поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. \~\~\~Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], є онуком [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серія ІV-ЕД №327139 від 08.07.1987 року, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00022522504, свідоцтво про народження серія РН №255941 від 30 липня 1946 року, свідоцтво про одруження серія ІІІ-УР №367456, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00022522624). Як вбачається\~з лікарського\~свідоцтва про\~смерть №\~83\~від 21\~березня 2019\~ року,\~виданого Луганською\~міською поліклінікою\~№11, [PERSON],\~[INFO],яка мешкала за адресою: м.Луганськ кв. Шевченко[ADDRESS], , померла 20 березня 2019 року у м.Луганськ. \~Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у м.Харкові Головного територіального управління юстиції в Харківській області 3 квітня 2019 року надав відмову №1859/15.3-04-04 у проведенні реєстрації смерті [PERSON], [INFO], оскільки для підтвердження причини смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до\~статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакціїнаказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого. Згідно з ч. 2, 3, 4,\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить провести державну реєстрацію факту смерті бабусі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved