Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки його по батькові в паспорті громадянина України зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про право власності на житло вказано по батькові « [PERSON] ». Просив підтвердити, що документ про право власності на житло належить йому [PERSON] . В судове засідання заявник не з`явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримав. Заінтересовані особи Краснопільська селищна рада, КП «Сумське міське БТІ» СМР в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. В суді встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 16 грудня 1996 року заявнику, як одному із співвласників на праві спільної сумісної власності належить одноквартирний будинок в [ADDRESS] . Свідоцтво про право власності видане Михайлівським виробництвом вогнетривів згідно з розпорядженням №76 від 16 грудня 1996 року, та зареєстроване Сумським БТІ 27.03.2001 в реєстровій книзі № 1, за реєстровим №251, але по батькові заявника, як співвласника записано « [PERSON] ». В копії паспорта громадянина України [NUMBER] , та довідки про РНОКПП по батькові заявника « [PERSON] » ( а.с.5-6). В свідоцтві про народження [NUMBER] , виданому 18.02.1957 Краснопільївським поссоветом Кадиївського району Ворошиловградської області по батькові заявника російською мовою: « [PERSON] » (а.с.7). Згідно п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право власності на житло, а саме: свідоцтво про право власності на житло від 16.12.1996 року, яке видано на підставі розпорядження Михайлівського виробництва вогнетривів від 16.12.1996 року № 76, належить як одному із співвлвсників [PERSON] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні по батькові заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння, користування та розпорядження житлом. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved