Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є її матір»ю. Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує, що має намір встановити та підтвердити родинні зв»язки другого-шостого покоління родини по материнській лінії. Однак, здійснити цього не може, оскільки не може довести факту родинних відносин з матір»ю. Так в її свідоцтві про народження, в свідоцтві про народження її сестри та свідоцтві про смерть матері, прізвище матері визначено порізному, як «[PERSON]», «[PERSON]» та «[PERSON]». Виправити дані помилки не має моливості, та в зв»язку зі смертю матері вона змушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою судді від 07.12.2018 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Заявник [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи Каланчацького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти вимог заяви не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявник [PERSON] має намір встановити та підтвердити родинні зв»язки другого-шостого покоління родини по материнській лінії. Однак, здійснити цього не може, оскільки не може довести факту родинних відносин з матір»ю. Так в її свідоцтві про народження, в свідоцтві про народження її сестри та свідоцтві про смерть матері, прізвище матері визначено порізному, як «[PERSON]», «[PERSON]» та «[PERSON]». Виправити дані помилки не має моливості, та в зв»язку зі смертю матері заявник змушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. Той факт, що [PERSON] є донькою [PERSON], яка померла [INFO] року, підтверджується сукупністю певних обставин, зокрема, дата народження матері заявника, визначена в свідоцтві про її народження та свідоцтві про смерть співпадають. Також, співпадає ім»я і по-батькові матері [PERSON]. Різне визначення прізвища «[PERSON]», «[PERSON]» та «[PERSON]», суд розцінює, як результат перекладу з російської на українську мови. За таких обставин, враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] та її матір»ю [PERSON] перешкоджають заявнику реалізації свого права на встановлення та підтвердження родинних зв»язків, надані заявником докази на підтвердження факту родинних відносин у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved