Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, про видачу обмежувального припису, посилаючись на те, що заінтересована особа [PERSON] є чоловіком останньої, від шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З літа 2018 року між подружжям [PERSON] почалися постійні конфлікти. [PERSON] зазначає, що регулярно вона та їх син піддавались домашньому насиллю з боку [PERSON] , внаслідок чого заявник зверталась до відділу сімейної політики та правоохоронних органів, бо [PERSON] доводить сина до сліз, постійно тримає його в стані депресії, вдарив її по голові, погрожує, дає стусани, ображає та морально пригнічує. Враховуючи зазначене [PERSON] та неповнолітній [PERSON] потребують захисту від фізичного та психологічного домашнього насильства від [PERSON] , у зв`язку з чим звернулась до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, але надали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх присутності. У судове засідання заінтересована особа [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, надали суду письмові заперечення, де просять відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що з боку [PERSON] створюються штучні докази того, що [PERSON] є кривдником, оскільки між останнім та заявником має місце довготривалий конфлікт з приводу того, що [PERSON] перешкоджає заінтересованій особі спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні, вчиняє всі дії для позбавлення його житла - житлового будинку, який ним був придбаний ще до шлюбу з [PERSON] . [PERSON] заначив, що ніяких доказів вчинення ним насильства щодо заявника та їх неповнолітнього сина не надано, до будь-якої відповідальності за вчинення домашнього насильства його не було притягнуто, а тому вважає, що відсутні підстави для встановлення обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Заявник та заінтересована особа перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2005 року (а.с. 6). Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Проживають у житловому будинку, власником якого є [PERSON] (а.с. 27-28). Як вбачається з матеріалів служби у справах дітей та сім`ї між [PERSON] та [PERSON] має місце неврегульований спір щодо участі у вихованні дитини (а.с. 10-11). Доказів звернення до правоохоронних органів заявник суду не надала і відсутні відомості про притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення насильства в сім`ї у встановленому законом порядку. Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Заявник не надала доказів, які можна було б охарактеризувати як психологічне насильство. Таким чином, вважати, що [PERSON] є постраждалою особою в якої є побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, емоційно невпевнена, нездатна захистити себе або завдано шкоди її психічному здоров`ю, підстави відсутні. Згідно п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Заявник не надала належних та допустимих доказів вчинення [PERSON] фізичного насильства по відношенню до неї. Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Заявник не надала доказів вірогідності вчинення [PERSON] домашнього насильства, можливе настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що доводи заявника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed