Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою з лютого 2008 року. Заява обґрунтована тим, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , разом з заявницею [PERSON] зареєстрована, але не проживає з лютого 2008 року її племінниця [PERSON] , місцезнаходження її невідоме. Вжитими заходами встановити місце перебування [PERSON] неможливо. Визнати [PERSON] безвісно відсутньою необхідно для вільного розпорядження своєю власністю. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що в місці реєстрації [PERSON] немає відомостей про місце її перебування з лютого 2008 року. Заінтересовані особи: Конотопська міська рада, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти заяви не заперечують. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , представника заявника [PERSON] , свідків, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] (а.с.6). Інша частина квартири належить [PERSON] та [PERSON] по 3/8 частини за кожним (а.с.6-8). Разом з заявником в квартирі зареєстрована її племінниця [PERSON] , яка з лютого 2008 року там не проживає (а.с.3,4). Згідно довідки Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області №12294/61/04-2020 від 25.08.2020 [PERSON] , [INFO] , станом на 25.08.2020 в Конотопському ВП ГУНП в Сумській області в розшуку не перебуває (а.с. 5). Відповідно до довідки Конотопського міського відділу УДМС України в Сумській області [PERSON] , [INFO] , не документувалась паспортом громадянина України для виїзду за кордон (а.с.25). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вони не бачили з лютого 2008 року. Згідно з статтею 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Таким чином в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що з лютого 2008 року в місці реєстрації [PERSON] немає відомостей про місце її перебування, а тому у відповідності до статті 43 ЦК України її слід визнати безвісно відсутньою. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у лютому 2008 року, то початком її безвісної відсутності слід вважати 01.03.2008.

Outcome: approved