Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити особу заявника [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.Старовірівка, Нововодолазький район, Харківська область. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України за станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року. Мотивуючи вимоги тим, що він народився [INFO] у с.Старовірівка, Нововодолазький район, Харківська область, та його виховував батько [PERSON] , [INFO] , мати заявник не пам`ятає, оскільки вона їх покинула, коли він був маленьким. На початку 1991 року він переїхав з батьком в Київську область, Іванківського району, с.Сидоровичі, де є проживає на даний час. Свідоцтво про народження заявника батько вчасно не оформив, тому до школи не ходив. Паспорту СРСР, громадянину України не отримував. При зверненні у відповідні органи отримував усні відмови в оформленні свідоцтва про народження та паспорту. У 2017 році звернувся по допомогу до БФ «Право на захист» та подав до суду заяву про встановлення факту народження. 12.03.2020р. отримав рішення Іванківського районного суду Київської області про встановлення факту народження. 17.02.2020р. заявник отримав свідоцтво про народження. 23.03.2020р. подав заяву до Іванківського районного відділу ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області щодо видачі йому паспорта громадянина України. 28.03.2020р., та отримав відмову, з тих підстав, що заявник не надав документів з фотокарткою, особу не встановлено та належність громадянська України не була підтверджена. Заявник [PERSON] та його представник-адвокат Ткаченко Л.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. В подальшому надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримали. Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби в м. Києві та області в судовому засіданні проти заявленої вимоги заперечував, та підтримав доводи висловлені в письмових поясненнях наданих суду. Заслухавши заявника, його представника, представника заінтересованої особи, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Заявник [PERSON] просить суд встановити його особу, місце народження та бажає отримати паспорт громадянина України, а тому звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991р. та на 13.11.1991р. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 12.03.2020р. встановлено факт народження [PERSON] [INFO] в селі Старовірівка Нововодолазькорго району Харківської області. Визнано батьком [PERSON] , [INFO] громадянина України,уродженця с.В.Паладь Виноградівського району Закарпатської області [PERSON] , [INFO] ( паспорт [NUMBER] ) /а.с.11-14/. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, яке видав відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (серії [NUMBER] ) /а.с.9/. Згідно довідки виданої виконкомом Сидоровицької сільської ради №446 від 04.08.2017р. [PERSON] проживає в селі Сидоровичі Іванківського району Київської області з травня 2013 року по теперішній час без реєстрації /а.с.10/. З наданої суду довідки виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №336 від 14.09.2021р. вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в с.Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, про те, що він дійсно проживав без реєстрації в [ADDRESS] , з 01.02.1991 року по грудень 1996 року разом з батьком [PERSON] [INFO] (згідно [ADDRESS] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , будучі допитаними судом, кожен окремо пояснили суду, що вони знають [PERSON] з 1991 року, в той час він проживав на території України. Свідок [PERSON] пояснив, що він є батьком заявника. Крім того, суду надані письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] згідно з якими, повідомили суду, що знають заявника з дитинства, та зазначили, що з 1991 року по теперішній час він проживав в с.Жміївка Іванківського району Київської області. Свідок [PERSON] , є сусідкою заявника [PERSON] . Свідок [PERSON] була громадянською дружиною батька заявника. Реалізація права заявника отримати громадянство України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України\~«Про громадянство\~України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є\~Закон України\~«Про громадянство\~України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України». Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до [INFO] серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України»\~або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995\~року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.2 ч.5 ст.293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч.2 ст.256\~ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.\~256\~ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, який має юридичне значення. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні належними та допустимими доказами заявник підтвердив факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13.11.1991 року. Заявнику [PERSON] встановлення факту про його постійне проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року, необхідне для реалізації належних прав як громадянина України в майбутньому, тому враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved