Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Заявник [PERSON] у листопаді 2015 року звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №002647, виданий 22 червня 1995 року Зимноводівською сільською Радою народних депутатів, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №832, на ім»я [PERSON], належить [PERSON], яка померла 23 листопада 2014 року. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 23.11.2014 року померла його мати [PERSON] Відповідно до заповіту, посвідченого 07.11.2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,0421 га, призначену для ведення садівництва, що розташована на території Зимноводівської сільської Ради, своєму синові [PERSON] При оформленні спадщини нотаріусом було виявлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №002647 прізвище його матері зазначено „Вернер. Про те, що даний правовстановлюючий документ належить саме [PERSON] свідчить інформація про її місце проживання за адресою: [INFO], яка є ідентичною, як в державному акті на право приватної власності на землю, так і в паспорті його матері. Встановлення даного факту йому необхідне для для оформлення спадщини після смерті матері. Заявник подав до суду заяву, в якій просить заяву задовольнити та розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Заінтересована особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] подала в суд заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, що суд вважає за можливе. Представник заінтересованої осіби - Головне управління Держземагентства у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем, і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~Судом встановлено, що [PERSON]була матірю заявника [PERSON] та що [PERSON] померла 23 листопада 2014 року у віці 82 років /а.с. 6 13,14-15/. Згідно з\~\~заповітом від 07.11.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,0421 га, призначену для ведення садівництва, що розташована на території Зимноводівської сільської Ради, своєму синові [PERSON] /а.с.7/. З державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №002647, виданого 22 червня 1995 року Зимноводівською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №832 /а.с.8/ вбачається, що даний державний акт видано громадянину [PERSON] [PERSON], яка мешкає у м.Львові, вул.Керченська, 9/66, у тому, що на підставі рішення Зимноводівської сільської Ради народних депутатів №39 від 14.07.1994р. їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0421 га, призначена для ведення садівництва, що розташована на території Зимноводівської сільської Ради. З довідки ЛКП „№500 з місця проживання про склад сімї і прописку від 11.06.2015р. вбачається, що [PERSON], [INFO], проживала до дня смерті і була зареєстрована постійно у квартирі [ADDRESS]. З паспорта громадянина України серії КВ № 809776, виданого 17.01.2000 р. Личаківським РВ УМВС України у Львівській області /а.с.9/ вбачається, що [PERSON] народилася 25.02.1932 року у м.Москва Росія та з 14.05.1970 р. прописана у квартирі [ADDRESS] /а.с.9/. Також встановлено, що при заміні паспорта радянського зразку на український прізвище матері заявника було транслітеровано з російської мови на українську та відповідно зазначено „Вернєр /а.с.17/. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мати заявника - [PERSON] і [PERSON], про яку йдеться у вказаному державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №002647, є однією і тією ж особою, а отже названий документ належить [PERSON], яка померла 23 листопада 2014 року За наведеного, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити, бо встановлення даного факту породжує для заявника певні правові наслідки.

Outcome: approved