Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Заявник [PERSON], звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересованою особою до участі справі залучено: нотаріус Мірчук Людмила Іванівна. В обґрунтування заяви, зазначає, що [INFO] померла [PERSON], [INFO]. Після смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, розташованої на території Піддністрянської сільської ради у Жидачивському районі Львівської області. З метою прийняття спадщини, що залишилась після померлої заявник [PERSON], як рідна донька, звернулося із заявою до Державного нотаріуса Мірчук Людмили Іванівни з заявою про прийняття спадщини та за результатами подання заяви, Державним нотаріусом було здійснено реєстрацію спадкової справи. Зазначає. що під час ознайомлення із документами, що були надані заявником для прийняття спадщини, нотаріусом було встановлено розбіжності, які у різному написанні імені померлої, та в результаті чого, вказані розбіжності унеможливлюють віднесення заявника до спадкування за заповітом, а саме: в Державному акті на землю ІІІ-ЛВ № 054892 реєстраційний номер книзі записів державних актів 279 від 22 березня 2002 року, зазначено, що власником земельної ділянки розташованої на території Піддністрянскої сільської ради у Жидачивському районі Львівської області є [PERSON] а у заповіті та свідоцтві про смерть зазначено, що спадкодавцем є [PERSON] [INFO] с. Руда Жидачивському районі Львівської області. Розбіжності наявні в ім'ї по батькові - в Державному акті на землю зареєстровано власником [PERSON], замість вірного [PERSON]. Помилка в написанні в Державному акті на землю ім'я по батькові підтверджена Довідкою про поховання померлої [PERSON] її донькою [PERSON] від 06.11.2018 року за № 422, виданою виконкомом Заплатинською сільською радою Стрийського району Львівської області за підписом голови В. Ращупкіна та довідкою про реєстрацію до дня смерті померлої [PERSON] її доньці [PERSON] від 26.03.2019 року за №65, виданою виконкомом Заплатинською сільською радою Стрийського району Львівської області за підписом голови В. Ращупкіна. Крім того, заявник додатково звертаєувагу суду, що в заповіті зазначено про надання в земельної ділянки у відповідності до Державного акту ІП-ЛВ № 054892 в якому спадкодавцем є саме є [PERSON] [INFO], а спадкоємцем є її донька [PERSON] [INFO]. Вважає, що враховуючи, що в Державному акті на землю за таким номером зазначене ім'я батькові [PERSON], а власником ділянки та спадкодавцем є одна і таж людина [PERSON], [INFO], помилка при реєстрації. Зазначає. що наявність родинних зав'язків між [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], підтверджена і матеріалами спадкової справи, де нотаріусом Мірчук Людмилою Іванівною встановлено, що це є мати та донька, як спадкоємець першої черги. Крім того, вищевказані обставини по справі підтверджуються висновком експерту Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/1098-а від 26.11.2019 року. Необхідність встановлення факту родинних відносин, заявнику необхідно для оформлення спадщини. Посилаючись на викладені обставини справи, заявник просить суд: -встановити той факт, що [PERSON]. [INFO], дійсно є рідною донькою [PERSON]. [INFO];. -встановити той факт, що [PERSON], [INFO], є тією особою, що зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю, запис [PERSON] Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року відкрито провадження в справі за заявою [PERSON], заінтересована особа - нотаріус Мірчук Людмила Іванівна про встановлення факту, що має юридичне значення. визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які зазначені в заяві та просив задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи було повідомлено належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надано, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], є батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У зв'язку з укладенням шлюбу 15.11.1986 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], заявниця змінила прізвище після укладення шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно свідоцтво про смерть серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Заплатинської сільської ради, Стрийського району, Львівської області, [PERSON], [INFO], померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №6. Крім того, в матеріалах справи міститься паспорт громадянина України - [PERSON], [INFO], та дублікат довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] На випадок своєї смерті, [PERSON], [INFO], склала заповіт та зробила таке розпорядження: «земельну ділянку належну мені підставі Державного акту ІІІ-ЛВ №054892 площею 2.3098 га розміщену на території Піддністрянської сільської ради, Жидачівського району, заповідаю [PERSON], 1965 року народження». Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №054892, земельна ділянка, що розташована на території Піддністрянської сільської ради площею 2 3098 гектарів, передана у приватну власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №279. В Експертному висновку №056/1098-а/2 від 28 листопада 2019 року Українського бюро лінгвістичних експертиз зазначено наступне: «В ономастичній традиції слов'янських мов особові імена часто мають по кілька офіційних варіантів. З практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки фіксації в документах однієї особи відмінних варіантів особових імен спільного етимологічного походження (на зразок, [PERSON]; [PERSON] тощо). Найчастіше такі розбіжності виникають внаслідок сплутування варіантних пар імен, що особливо ускладнюється при міжмовному перетворенні, коли у різних мовах (зокрема, українській та російській) такі пари кількісно не збігаються. З урахуванням зазначеного компоненти особового імені [PERSON] (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, запис відомості про дитину [PERSON]), [PERSON] (Державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON]), [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON], запис мати [PERSON]; свідоцтво про народження [PERSON], запис мати [PERSON]) та [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON]), а також запис російською мовою [PERSON] (свідоцтво про народження, запис [PERSON]) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в документах варіантів особового імені; офіційних [PERSON] / [PERSON] (рос. [PERSON]) та розмовних [PERSON] і зумовлені поліваріативністю особових імен спільного етимологічного походження та впливом польської ономастичної традиції (див. Трійняк 1.1. Словник українських імен. - К.: Довіра, 2005, с. 162, 406). У практиці лінгвістичних експертиз відомі випадки зближення в усному мовленні (із наступним перенесенням в офіційні документи) віддалених імен на зразок [PERSON] (рос. [PERSON]) і [PERSON] (рос. [PERSON]). Таке зближення відбувається здебільшого внаслідок збігу гіпокористичних та розмовних варіантів зазначених особових імен у діалектному ареалі, де зроблено відповідні записи, зокрема: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] тощо від ОЛЕКСАЕІДР та аналогічний ряд розмовних варіантів від [PERSON] (див. Трійняк 1.1. Словник українських імен. - К.: Довіра, 2005, с.261-262; Скрипник Л. Г., Дзятківська Н. П. Власні імена людей. Словник- довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 84-85; Суперанская А. В. Словарь народных форм русских имён. - М: Либроком, 2010, с.49-50). З урахуванням зазначеного записи імені по батькові [PERSON] (Державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON]; свідоцтво про народження [PERSON], запис мати [PERSON]) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON], запис мати [PERSON]; свідоцтво про смерть, запис [PERSON]), а також запис російською мовою [PERSON] (свідоцтво про народження, запис [PERSON]) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності в записах форм імені по батькові виникли внаслідок зближення в усному мовленні через посередництво здрібнілих та розмовних форм та подальшої документальної фіксації форм імені по батькові від етимологічно віддалених особових імен: [PERSON] та [PERSON] (див. Трійняк 1.1. Словник українських імен. - К.: Довіра, 2005, с.261-262; Скрипник Л. Г., Дзятківська Н. П. Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 84-85; Суперанская А. В. Словарь народных форм русских имён. - М.: Либроком, 2010, с.49-50) нормативний запис зазначеного імені по батькові українською мовою - [PERSON], [PERSON], російською мовою - [PERSON], [PERSON]» Заявник суду повідомила, що факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника тощо. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявницею та померлою Чайкою Галиною Костянтинівною, як донькою та матір`ю. За розглядом справи на виконання положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення факту родинних відносив в даному випадку необхідне для реалізації спадкових прав. Стосовно вимоги про встановлення факту, що [PERSON], [INFO], є тією особою, що зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю, запис [PERSON], суд відмовляє виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 25 ЦК України цивільна правова відповідальність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а тому суд не може встановити факт родинних відносин в інтересах померлої особи. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, Суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial