Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], вказавши у заяві, що у 2015 році [PERSON] пережила ішемічний інсульт, що істотно відобразилось на її поведінці і стану здоровя, з часом стан її погіршувався, це проявлялось в агресії до оточуючих людей, проблемах з памяттью, було рекомендовано звернутись за допомогою до психіатричної лікарні. З 04.09.2016 по 04.11.2016 року вперше перебувала на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. 30 травня 2017 [PERSON] вдруге знаходилася на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. Всі медичні документи стосовно психічного стану здоровя [PERSON] знаходиться КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. Так як [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій і не може ними керувати, що робить її небезпечною не лише для себе, а й до оточуючих людей та їхнього майна, оскільки своїми діями може завдати матеріальної шкоди іншим людям. Вона потребує постійного нагляду, опіки та допомоги лікарів. Заявник просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатною. Представник заявника адвокат [PERSON] просила залишити позовні вимог в частині встановлення опіки та призначення опікуна без розгляду, іншу вимогу підтримала та просила визнати [PERSON] недієздатною. Представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування районної державної адміністраціїЗапорізької міської ради по Дніпровському району у судовому засіданні не заперечував проти визнання фізичної особи недієздатною на підставі проведеної експертизи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Статтею 3 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави. Оскільки для вирішення питання про визнання недієздатною [PERSON] необхідні спеціальні знання, тому 12.07.2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя була призначена судово-психіатрична експертиза. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого 18 травня 1961 року та свідоцтва про укладенння шлюбу І-ЖС №281612 виданого 15.09.1995 року заявниця [PERSON] є донькою [PERSON]. (а.с. 12, 13) Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №463 від 07.09.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], виявляє ознаки судинної деменції, на що вказує: літній вік, ознаки церебрального атеросклерозу, дисциркуляторної енцефалопатії, дані за перенесені ТІА та ішемічний інсульт, прогресуюче погіршення помяті, кмітливості, нетримання афекту, періоди дезорієнтування, уривчаста психотична симптоматика, втрата навичок самообслуговування, соціальна та побутова дезадаптація. Також вищезазначений діагноз підтверджується психічним станом, а саме: грубі розлади памяті, кмітливості, інтелектуальна неспроможність, безпорадність, некритичність. Внаслідок чого, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. ( а.с.40-43) Дослідивши висновок судово-психіатричної експертизи №463 від 07.09.2017 та інші матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], доведені та підлягають задоволенню.

Outcome: approved