Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатності [PERSON] та призначення опікуна над ним. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що [INFO] у неї народився син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . [PERSON] є інвалідом дитинства в зв`язку з психічним захворюванням відповідно до висновку МСЕК від 10.09.2019 року та йому встановлено інвалідність першої групи «А». Внаслідок психічної хвороби він не може висловлювати свої думки, не може одягнутися, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому. У зв`язку з тим, що син заявниці не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду його необхідно визнати недієздатним. За наведених обставин [PERSON] звертається до суду з заявою, в якій просить: Визнати [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] - недієздатним. Встановити над [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] опіку і призначити її [PERSON] - опікуном. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, її представник [PERSON] надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити (а.с.38). В судове засідання представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області не з`явився, надав до суду заяву де вказав, що проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує, просить провести розгляд справи без їх участі та без фіксації судового засідання технічними засобами (а.с.23). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 211, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] у позивачки [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського районного управління юстиції Київської області 26.10.2001 (а.с.9 зворотня сторона). [PERSON] є інвалідом дитинства в зв`язку з психічним захворюванням відповідно до висновку МСЕК від 10.09.2019 року та на підставі цього висновку йому встановлено інвалідність першої групи «А» (а.с.5). Внаслідок психічної хвороби [PERSON] не може висловлювати свої думки, не може одягнутися, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому. Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області, встановлено, що опікунська рада не заперечує проти призначення опікуном [PERSON] над [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. З висновку судово-психіатричного експерта №5-ц від 24.03.2021 року, яка проведена відділенням амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР «ОПНМО» вбачається, що [PERSON] страждає на стійкий, хронічний психічний розлад - деменцію внаслідок епілепсії, а також за своїм станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.32-33). За таких обставин та відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа [PERSON] підлягає визнанню судом недієздатним, а заява в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами сім`ї, близкими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є мамою [PERSON] , який є інвалідом дитинства в зв`язку з психічним захворюванням та проживає разом з заявником за адресою: [ADDRESS] , а тому заявник має право відповідно до вимог ст. 296 ЦПК України звернутися до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною. У відповідності до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Судом не встановлено фактів, які б не давали можливості призначити опікуном [PERSON] над її сином [PERSON] , який є хворим, також проти встановлення опіки не заперечує орган опіки та піклування, що підтверджено Висновком - Поданням № 5, а тому суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про призначення її опікуном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. Частиною 6 ст. 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі викладеного та

Outcome: approved