Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася із заявою до суду про встановлення факту належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААК №090931 від 24.12.1997 року, мотивуючи заяву тим, що її бабуся за час життя уклала заповіт на все своє майно та її користь. Після її смерті, заявник оформила право на спадщину та отримала відповідне свідоцтво серії [NUMBER] від 24.12.1997 року, однак при друкуванні свідоцтва була допущена помилка в її прізвищі, замісті вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Вказану помилку було допущено у зв`язку з неправильним перекладом з російської на українську мову. Вказані розбіжності перешкоджають заявниці в проведенні державної реєстрації права власності. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, заяву підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа представник Іванківської селищної ради Іванківського району Київської області звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Розглянувши справи на підставі наданих письмових доказів, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в свідоцтві про народженні серії [NUMBER] анкетні дані заявника зазначені як « [PERSON] » /а.с.6/. Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованому в реєстрі за №4513, спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] /а.с.7/. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00029104963 від 30.12.2020 року, вбачається, що 05.01.1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області зроблено відповідний актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.8, 9/. Із довідки виданої виконкомом Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області, вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Горностайпільської сільської ради №1, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок з господарськими будівлями, що належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори Ющенко Г.В. 24.12.1997 року, знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,2499га приватизована, державний акт виготовлений /а.с.8а/. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Іваненко Р.І. Іванківська районна державна адміністрація Київської області №56115195 від 12.01.2021р. відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] за суб`єктом [PERSON] , оскільки відповідно до поданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом №4513 від 24.12.1997 року спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] , що різниться з наданим витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00029104963 від 30.12.2020 року в якому вказано прізвище до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », що унеможливило проведення державної реєстрації прав /а.с. 9/. У зв`язку з тим, що у зазначеному правовстановлюючому документі допущена помилка у прізвищі заявника, замість правильного (як зазначено в витязі) « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », як і у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, що унеможливлює реалізувати її спадкові права . Зазначена помилка могла статися внаслідок перекладу прізвища з російської на українську мову. Факт приналежності зазначеного правовстановлюючого документу заявнику підтверджується сукупністю зібраних доказів, які перебувають в матеріалах справи. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оскільки, невідповідність в написанні прізвища заявниці в правовстановлюючому документі позбавляє її можливості у проведенні державної реєстрації права власності, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло, як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги заявниці доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved