Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просить встановити родинні відносини між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як матері і сина. Також просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0169682, виданого на підставі рішення Березнівської районної державної адміністрації, 04 серпня 1997 року де запис прізвища матері в сертифікаті вказано « [PERSON] », що не збігається із записом прізвища у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Крім того, просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] фактичного вступу у володіння і упорядкування спадковим майном. Від представника заявника [PERSON] адвоката Боротюка О.О. надійшла заява в якій він просить розглядати справу без його участі та участі заявника. Заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Від заінтересованої особи - Березнівської міської ради Рівненської області, в особі представника Федас А.П. до суду надійшла заява в якій вона просить суд, справу розглядати без участі представника Березнівської міської ради. Проти заяви не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані заявниками документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка на дату смерті була зареєстрована у [ADDRESS] , однак останні роки постійно проживала без реєстрації у сина [PERSON] , в [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилась спадщина. [PERSON] залишила заповіт відповідно до якого все належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, а також сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0169682» заповіла [PERSON] . Заявник звернувся до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Трембіцького В.Я. При перевірці документів йому було повідомлено про наявність цілого ряду перешкод для оформлення спадщини після смерті матері - у вигляді не підтвердження факту родинних стосунків даного спадкоємця із матір`ю, невірного зазначення прізвища спадкодавиці у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0169682, а також відсутності належних доказів прийняття спадщини заявником після смерті матері. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 серпня 1998 року, видане Балашівською сільською радою Березнівського району Рівненської області, актовий запис №19. Відповідно до заповіту, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Балашівської сільської ради народних депутатів Березнівського району Рівненської області від 04 березня 1998 року, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій під №10 встановлено, що [PERSON] заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON] , жителю с.Вітковичі, Березнівського району Рівненської області, а також сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0169682. Як вбачається зі свідоцтва про народження заявника [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого сільбюро ЗАГС с. Балашівка 21 січня 1959 року, актовий запис №113, у графі «батьки:» його матір`ю вказується - [PERSON] . У Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначених відомостей про другого з подружжя № 00000310375 від 31 березня 2009 року вбачається, що у відомостях про актовий запис реєстрації актового запису про шлюб 28 лютого 1937 року, Балашівською сільською радою Березнівського району Рівненської області, актовий запис №5 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Офіційний чоловік [PERSON] у роки Другої світової війни загинув, тому у повсякденному житті мати заявника використовувала дівоче прізвище « [PERSON] ». У довідці виданої виконкомом Балашівської сільської ради Березнівського району Рівненської області від 04.03.2016 року №382 [PERSON] вбачається, що його мати громадянка [PERSON] постійно проживала з ним до дня смерті, хоч і була зареєстрована у [ADDRESS] . Як вбачається із довідки виданої виконкомом Вітковицької сільської ради Березнівського району Рівненської області за № 487 від 10.03.2016 року, [PERSON] на день смерті [INFO] проживала без реєстрації у будинку сина [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Отже, окрім розбіжностей у написанні прізвища матері заявника у свідоцтві про смерть всі інші відомості щодо неї збігаються - зокрема в частині імені та по батькові. За приписами пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною матір`ю заявника [PERSON] необхідно йому для подальшого оформлення спадкової справи. Крім того, заявник [PERSON] просить встановити факт належності його матері [PERSON] , померлій [INFO] , сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0169682, виданого на підставі рішення Березнівської районної державної адміністрації, 04 серпня 1997 року, на ім`я [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 серпня 1998 року, видане Балашівською сільською радою Березнівського району Рівненської області, актовий запис №19, прізвище, ім`я, по батькові матері заявника вказується - [PERSON] . Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0169682, виданий на підставі рішення Березнівської районної державної адміністрації, 04 серпня 1997 року виданий [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначених відомостей про другого з подружжя №00000310375 від 31 березня 2009 року, що у відомостях про актовий запис реєстрації актового запису про шлюб 28 лютого 1937 року Балашівською сільською радою Березнівського району Рівненської області, актовий запис №5 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». У повсякденному житті мати заявника використовувала дівоче прізвище « [PERSON] », оскільки її чоловік помер. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає і вирішує справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в паспорті, якщо при цьому законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні доведено, факт того, що дійсно « [PERSON] » та « [PERSON] » є одна і та ж сама особа. Таким чином, оцінюючи у сукупності у порядку ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України усі обставини справі і надані докази, суд приходить до висновку вважати доведеним факт належності матері заявника [PERSON] документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0169682, виданого на підставі рішення Березнівської районної державної адміністрації, від 04 серпня 1997 року на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Мир» розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 1732 грн. 09 коп. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданою приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Трембіцьким В.Я. встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] згідно з даними спадкового реєстру не заводилась. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог частин першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України, і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Встановлення факту прийняття спадщини необхідно заявнику для подальшого оформлення спадкової справи. За результатами судового розгляду судом встановлено, а зібраними у справі доказами, підтверджено, що заявник [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] так як вступив в оперативне управління спадковим майном, а тому заява про встановлення факту прийняття спадщини підлягає до задоволення. Вказані твердження також підтверджується письмовими заявами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У заявах вони підтвердили те, що [PERSON] померла [INFO] дійсно є матір`ю [PERSON] , а наявна розбіжність у написанні її прізвища у документі є помилковою, а саме у сертифікаті на право на земельну ділянку (пай) оскільки сама [PERSON] працювала у колгоспі «Мир». Більше п`яти років до моменту смерті у зв`язку з похилим віком та за станом здоров`я проживала у свого сина [PERSON] у с.Вітковичі Березнівського району без реєстрації. Таким чином, в судовому засіданні з`ясована мета встановлення фактів та встановлені самі факти, який повністю підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved