Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду з дійсною заявою про встановлення факту смерті , у якій просив встановити факт смерті свого двоюрідного брата [PERSON], який помер 22 листопада 2015 року у м.Брянка Луганської області. Подану заяву заявник обґрунтовує тим, що його двоюрідний брат помер в м.Брянка, який в дійсний час, віднесений до переліку населених пунктів Луганської області, на території який органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження і тому він позбавлена можливості зареєструвати факт смерті свого брата належним чином та в позасудовому порядку. Також, в поданій заяві заявник зазначає, що дружина померлого брата [PERSON] зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області з питання реєстрації смерті свого чоловіка, але їй було відмовлено через те, що медична установа, якою було видано лікарське свідоцтво про смерть її чоловіка, знаходиться на території м.Брянка, який віднесений до переліку населених пунктів Луганської області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що затверджений розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи відділу реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) Попаснянського районного управління юстиції - у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд поданої заяви без участі представника, заперечень щодо вимог заявниці з боку зацікавленої особи не надавалось . Вислухавши у судовому засіданні заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції реєстрація смерті за наданими заявником документами є неможливою (а.с.14), тому що лікарське свідоцтво не відповідає вимогам Наказу Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006р., що є підставою для реєстрації факту смерті на території України. Допитаний в судовому засіданні заявник пояснила, що двоюрідний брат має постійне місце проживання за адресою: [INFO] . Однак, з жовтня 2015 року він тимчасово переселився до нього в м.Попасна, так як на території Луганської області і зокрема в м.Брянка триває проведення АТО, а м.Брянка , віднесений до переліку населених пунктів Луганської області, на території який органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто м.Брянка Луганської області в дійсний час являється окупованою територією. Заявник пояснила, що в середині листопада 2015 року, його брат поїхав до м.Брянка з метою перевірки свого постійного житла, а 22 листопада 2015р., раптово стан здоров»я брата погіршився, і брат заявниці помер в м.Брянка, там же і був похований. Заявник дійсно підтверджує смерть свого двоюрідного брата , який помер 22 листопада 2015 за адресою: Луганська область м.Брянка , вул. 1-го Травня. Б.15 За фактом смерті було дружина померлого брата отримала лікарське свідоцтво про смерть чоловіка, видане міською багатопрофільною лікарнею м.Брянка, яка розташоване на тимчасово окупованій території і затверджена печаткою, на відбитку якої зазначена, що ця медична установа розташована на території Луганської Народної республіки (а.с. 15) Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили у судовому засіданні, що являються сусідами [PERSON] проживають на вул. Ватутіна. Свідки у судовому засіданні підтвердили, що дійсно у заявника [PERSON] з жовтня 2015 р проживав його брат, який переїхав з м.Брянка, в звязку з проведенням на території м.Брянка АТО, але в листопаді брат поїхав до м.Брянка з метою перевірки стану свого житла і раптово там помер. Судом досліджені наступні письмові документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] : З копії паспортів та копій свідоцтва про народження заявника та його померлого брата (а.с.6-12 ) вбачається, що вони являються двоюрідними братами. Згідно копії паспорту померлого [PERSON], яка зберігається в дійний час у заявника (а.с.12-13) вбачається, що померлий перебував у шлюбі із [PERSON]. Довідки на імя [PERSON] [INFO] про взяття на облік особи, що переміщується з тимчасово окупованої території (а.с.17) , з якої вбачається, що він має постійне місце проживання за адресою: [INFO] Травня - 15 і дійсно перемістились до м.Попасна за адресою: Луганська обл.. м.Попасна вул..Ватутіна - 10 для проживання в звязку із проведенням антитерористичної операції та тим, що м.Брянка залишився територією що є тимчасово окупованою. Довідка засвідчена печаткою УСЗН Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації. З копії акту від 06.10.2015 року, складеного депутатом Попаснянської міської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с.28) вбачається, що [PERSON] проживав в будинку свого двоюрідного брата [PERSON] за адресою: Луганська обл. м.Попасна вул..Ватутіна-10 з 18 жовтня по 22 листопада, після чого поїхав до свого постійного місця проживання в м.Брянка, де захворів, був доставлений в лікарню та помер 22.11.2015 року в м.Брянка і там же був похований своєю дружиною [PERSON]. Підпис депутата на акті засвідчено заступником міського голови м.Попасна [PERSON] Договір-замовлення та рахунок-фактура від 25 листопада 2015 року, який укладений дружиною померлого [PERSON] із комунальним підприємством «Житловик» в м.Брянка , з якого вбачається, що померли є Нестерук [PERSON] народження, який мешкав за адресою: Луганська обл.. м.Брянка вул. 1-го Травня - 15 та, що він помер 22 листопада 2015 року (а.с.16). Відомості про померлу особу, вказані у зазначеному договорі-замовлення на поховання повністю співпадають з особистим даним [PERSON], вказаним у його паспорті громадянина України. З наданого документу також вбачається, що організацією та проведенням поховання померлого [PERSON] займалася його дружина [PERSON] і це також свідчить про те, що помер та був похований саме її чоловік та двоюрідний брат заявника. В лікарському свідоцтві про смерть №152 від 23 листопада 2015 р., яке було складене та видане міською багатопрофільною лікарнею м.Брянка, (а.с.15) зазначено що 22 листопада 2015 року помер [PERSON] [INFO] . З відповіді Попаснянського відділу РАЦС , що надана дружині померлого [PERSON] заявниці (а.с.14) вбачається, що зареєструвати належним чином смерть її чоловіка в дійний час неможливо, тому,що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб зазначено, що медична установа, яка видала лікарське свідоцтво про смерть, знаходиться на тимчасово окупованій території, лікарське свідоцтво про смерть її чоловіка складено російською мовою та засвідчено печаткою та штампом ЛНР, що є недійсними і що є підставою для відмови у державній реєстрації смерті на підставі наявного лікарського свідоцтва про смерть. Згідно із «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р- м.Кіровськ, Луганської області знаходиться на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні письмові документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність врахувати лікарське свідоцтво про смерть, видане медичною установою, що діє на тимчасово окупованій території Луганської області, як доказ, який у сукупності з іншими дослідженими судом доказами підтверджує факт смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved