Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася у Вугледарський міський суд Донецької області з заявою про встановлення факту народження доньки, [PERSON]. Свою заяву обґрунтовує тим, що 04 січня 2016 року, на окупованій території у м. Донецьк, вона народила дівчинку, [PERSON]. Вона звернулася до Відділу ДРАЦС Вугледарського МУЮ в Донецькій області з заявою про реєстрацію народження дитини, але їй було відмовлено з підстави недійсності документів необхідних для реєстрації народження дитини. Заявник просить суд встановити факт народження дитини, [PERSON], 04 січня 2016 року, у м. Донецьк, Донецької області. Заявник в судовому засіданні суду пояснила, що 04 січня 2016 року народила доньку. Проживали в [INFO]. Батько дитини [PERSON], приходив до загсу в м. Донецьку, де видали свідоцтво про його батьківство. Просила суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту народження дитини заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народила доньку в лікарні №6 в м. Донецьк, 04 січня 2016 року. (а. с. 6). Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації дитини. (а. с. 7). Суд, вислухавши пояснення заявника та свідків [PERSON], і [PERSON], які є матірю і братом заявниці, що підтвердили факт народження дитини доньки заявниці, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини в їх сукупності, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. За абз. 1 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. ч. 4 та 5 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та переєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та непереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначено, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Свідоцтво про народження №008149 від 15.05.2016 року та медичне свідоцтво про народження №15 від 08.01.2016, не може визнаватися належним та допустими доказом з підстав його складання на бланку структурою підрозділом окупаційного управління невизнаної «ДНР», але вказана в ньому інформація, береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявником та поясненням свідків, [PERSON], та [PERSON], а також дослідженими судом інших допустимих та належними доказами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона мати заявниці, підтвердила, що її донька народила дівчинку 04 січня 2016 року у м. Донецьк, куди вона привозила передачі та приїздила на виписку дитини з родильного відділення лікарні №6 в м. Донецьк. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що є братом заявниці, увесь час вагітності своєї сестри він спілкувався з нею. Підтвердив що його сестра народила дівчинку 04 січня 2016 року у м. Донецьк.Народжену дитину свідок бачив неодноразово. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк, Донецької області, є тимчасово окупованою територією незаконними збройними формуваннями. Враховуючі практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~ яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Суд вважає за можливим встановити факт народження дівчинки, 04 січня 2016 року на тимчасово окупованій території, м. Донецьк, Донецької області громадянкою [PERSON], не находячи можливості вказати її прізвище і по батькові без згоди батька, так як це питання віднесено до компетенції відділу ДРАЦС або вирішується судом в порядку позовного провадження. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: partial