Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту розірвання шлюбу. Посилалася на те, що 13.11.1987 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб та зареєстровано в органах Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького МУЮ №2363. 19.09.1990 року шлюб між ними було розірвано та видано її колишньому чоловіку свідоцтво про розірвання шлюбу, яке зареєстровано за №268. На даний час у неї виникла потреба одержати свідоцтво про розірвання шлюбу, у зв'язку з чим вона звернулась до Відділу РАЦС. Проте там їй роз'яснили, що для одержання свідоцтва про розірвання шлюбу їх необхідно подати до органу РАЦС копію рішення суду про розірвання шлюбу. Вона зверталася до районних судів м.Чернівці з заявами про одержання копії рішення суду про розірвання шлюбу, однак їй було повідомлено, що таке рішення судами не виносилось. До якого саме суду її колишній чоловік [PERSON] звернувся з позовною заявою про розірвання шлюбу їй не відомо. Просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт розірвання шлюбу між [PERSON], 1965 року народження та [PERSON], 1968 року народження. Заявниця до суду не з'явилась. Подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції подав до суду письмові пояснення, в яких заперечував проти задоволення заяви, одночасно надавши суду копію актового запису про розірвання шлюбу №268 від 19.09.1990 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини викладені в ній підтверджуються. Так, у відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 13.11.1987 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом РАГС м.Чернівці за №2363 було зареєстровано шлюбу (а.с.7). 19.09.1990 року [PERSON] було видано свідоцтво про розірвання шлюбу, у відповідності до якого вбачається що Першотравневим районним відділом РАГС було вчинено актовий запис про розірвання шлюбу за №268 (а.с.11). Окрім того, у матеріалах справи наявна копія актового запису про розірвання шлюбу між зазначеними особами №268, вчинена 19.09.1990 року. За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт розірвання шлюбу, в якому вона перебувала, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved