Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька він звернувся до нотаріуса для реалізації свого права на спадщину на майно, однак отримав відмову по причині невідповідності прізвища заявника та його батька, а саме: заявнику видано паспорт « [PERSON] », у паспорті батька заявника вказано « [PERSON] ». Заявник відмінність у документах пояснює різницею у перекладі прізвища. У судове засідання заявник не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення, в яких просив справу розглядати за його відсутності. Вислухавши пояснення заявника, повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь -які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами: висновками експертів; показаннями свідків. Заявник, [INFO] , є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.05.1958 р.. [INFO] у с. Матюш Київської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.03.2019, видане Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до паспорту серії [NUMBER] , виданого Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області, від 25.01.2001 року, [PERSON] народився [INFO] у с. Шамраївка Київської області. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Отже, аналізуючи наведені вище норми, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених заявником вимог, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки встановлені факти свідчать про те, що різниця літери у прізвищі батька заявника « [PERSON] » та прізвищі самого заявника « [PERSON] » відбулась з технічних причин та [PERSON] є батьком [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved