Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій посилається на те, що на Центральному кладовищі в м. Суми в нього є родинне поховання, де розташовані могили: дружини заявника [PERSON] , роки життя 1942-2004, діда дружини [PERSON] , роки життя 1884-1965, бабусі дружини [PERSON] , роки життя 1887-1979, дядька дружини [PERSON] , роки життя 1911-1991, тітки дружини [PERSON] , роки життя 1925-1977. Заявник, як особа що взяла на себе зобов`язання поховати померлих, здійснив захоронення зазначених родичів. На могилах померлих встановив таблички із зазначенням ПІП, дати їх народження та дати смерті, постійно доглядає за цими могилами, підтримує чистоту та охайність. Оригінали свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON] у заявника є, а оригінали свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] в зв`язку зі спливом часу втратив. Отримати повторні свідоцтва про смерть заявник не може, оскільки документи, які підтверджують родинні зв`язки з померлими не збереглися. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] є першими похованими на місці родинного поховання, та те, що він, [PERSON] є особою, яка здійснила перше поховання навідведеному місці родинного поховання, він в розумінні ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є користувачем місця родинного поховання. 04 червня 2019 року заявник звернувсь в КП «Спеціалізований комбінат» із заявою про видачу йому свідоцтва про поховання [PERSON] та [PERSON] , однак 05 червня 2019 рокуКП «Спеціалізований комбінат» своїм листом № 01-02/49-Х відмовив йому у видачі свідоцтв, оскільки вони видаються тільки на підставі оригіналів свідоцтва про смерть. Посилаючись на зазначені обставини, просить встановити факт здійснення заявником поховання [PERSON] (1887-1979) та [PERSON] (1925-1977), які поховані на Центральному кладовищі м. Суми, з метою реалізації своїх прав, як користувача родинного поховання, наданих статтею 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу». Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2019 року відкрите провадження у справі за вказаною заявою з призначенням судового розгляду 01 жовтня 2019 року о 15 год. 00 хв. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, від його представника надійшла письмова заява, про розгляд справи в його відсутність та відсутність представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти встановлення факту проведення поховання заявником. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження, 08 вересня 1960 року заявником було зареєстровано шлюб з [PERSON] (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Судом також встановлено, що на території Центральному кладовища м. Суми є родинне поховання [PERSON] , де розташовані поховання [PERSON] (1942-2004), [PERSON] (1884-1965), [PERSON] (1887-1979), [PERSON] (1911-1991), [PERSON] (1925-1977). Судом також встановлено, що заявник не має оригіналу свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON] (1925-1977). Згідно листа КП «Спеціалізованого комбінату» № 01-02/49-Х від 05 червня 2019 рокуадресованого на ім`я заявника [PERSON] вбачається, що на його звернення з проханням видати свідоцтва про поховання бабусі дружини [PERSON] (1887-1979) та тітки дружини [PERSON] (1925-1977) відмовлено, оскільки свідоцтво про поховання видається на підставі оригіналу свідоцтва про смерть (а.с.11). Як вбачається з схеми розташування родинного поховання на кладовищі, дати поховання [PERSON] та [PERSON] співпадають з датами поховання, зазначеними заявником (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За ст. 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком) іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво. Враховуючи, що заявник фактично здійснював організацію поховання бабусі дружини [PERSON] , яка померла19 [INFO] , та тітки дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , та фактично взяв на себе зобов`язання поховати померлих, то в даному випадку суд вважає необхідним встановити факт проведення заявником поховання зазначених осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved