Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Заявник звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з заявою, в якій просив суд встановити факт належності правовстановлюючого документа посвідчення члена сім`ї (батька) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, серія АС № 000562 на ім`я «Сухарь Миколи Івановича» заявнику [PERSON], [INFO]. В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено наступне. Відповідно до п. 8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, для встановлення до пенсії надбавок, підвищень, додаткових пенсій згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому на підставі ст. 10 зазначеного Закону було видано посвідчення з написом «Посвідчення члена сімї загиблого», 02.04.2015 року заявник звернувся до УПФУ в Коломацькому районі Харківської області, для оформлення підвищення до пенсії за віком, відповідно до чинного законодавства. Після вказаного звернення було зясовано, що у посвідченні з написом «Посвідчення члена сімї загиблого» була допущена помилка при заповненні графи «прізвище» вказано «СУХАРЬ» замість вірного «СУХАР», що у свою чергу не дає змоги у підвищенні пенсії. В судове засідання, призначене на 06 травня 2015 року заявник не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі (а.с. 20). Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області, в судове засідання, призначене на 06 травня 2015 року не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі, у якій також зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви (а.с. 18-19). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити без участі осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] народився 17.09.1937 року у с. Гонтарівка, Вовчанського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Відповідно до копії паспорта серії МК № 852144, виданого Коломацьким РВ УМВСУ в Харківській області прізвище заявника українською мовою вказано «Сухар», а російською мовою «Сухарь» (а.с. 5). З матеріалів справи судом вбачається, що [PERSON] був батьком померлого військовослужбовця [PERSON], який помер 10.04.1982 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖА № 265446 від 14.04.1982 року актовий запис № 5, виданого Магдебург, бюро ЗАГС при 86 військовій комендатурі (а.с. 26). З матеріалів справи судом встановлено, що 01.11.2002 року [PERSON] отримав посвідчення члена сім`ї (батька) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, серія АС № 000562 на ім`я «Сухарь Миколи Івановича» (а.с. 10). Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За таких умов суд вважає, що факт, який має юридичне значення, а саме, що посвідчення члена сім`ї (батька) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, серія АС № 000562, виданого 01.11.2002 року на ім`я «Сухарь Миколи Івановича», належить [PERSON], [INFO], що підтверджено на підставі належних по справі та досліджених судом доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких умов, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення, а саме що: [PERSON], 17 вересня 1937 року та «Сухарь Микола Іванович» є одною особою, а посвідчення члена сім`ї (батька) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, серія АС № 000562, виданого на ім`я «Сухарь Миколи Івановича», належить [PERSON], [INFO]. Таким чином, заява подана до суду у звязку з необхідністю оформлення підвищення до пенсії за віком заявника, підлягає задоволенню. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Згідно з п.п. 4.2.5 ст. 5 Закону України Про судовий збір за подання заяви у справах окремого провадження встановлюється ставка судового збору у розмірі 0.1 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що фактично спір у справі щодо встановлення факту належності документу певній особі відсутній, вказана справа є справою окремого провадження, а тому судові витрати при ухваленні судом рішення заявникові не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: approved