Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності [PERSON], померлому [INFO] свідоцтва № 1856-ІІІ про право власності на житло, виданого 19 травня 1995 року виконавчим комітетом Ялтинської міської ради народних депутатів, зареєстрованого Ялтинським бюро технічної інвентаризації 24 травня 1995 року, за реєстраційним № 2059 на ім'я - [PERSON] Вимоги мотивовані тим, що при видачі вказаного вище свідоцтва про право власності на житло була допущена помилка в імені вітчима замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]», що позбавляє його можливості оформити спадщину, яка залишилася після смерті його мати. Заявник надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Ялтинської міської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Раніше надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.24;25). Представник заінтересованої особи Комунального підприємства Ялтинської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та просив прийняти законне та обґрунтоване рішення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У силу п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник [PERSON] приходиться сином [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу, який був зареєстрований Масандрівською сел. Радою народних депутатів м. Ялти Кримської АРСР 27 грудня 1991 року з [PERSON], [INFO], прізвище якої було змінено на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13) та копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12). [INFO] [PERSON] (вітчим заявника) помер у віці 59 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). [INFO] померла [PERSON] (мати заявника) у віці 65 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Ще при житті [PERSON] 18 лютого 2002 року склала заповіт на все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, у тому числі належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] вона заповідала синові [PERSON], [INFO] (заявнику у справі). Цей заповіт був посвідчений державним нотаріусом Першої ялтинської державної нотаріальної контори Коржавіною Т.Ф., за реєстровим № 2-278 (а.с.10). Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори її син [PERSON], у зв'язку з чим 01 серпня 2013 року Першою Ялтинською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 489/2013, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 3472914 від 01.08.2013 (а.с.9). Однак, як вказує [PERSON] у своєї заяві, що оформити спадщину він не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на житло від 19 травня 1995 року допущена помилка в імені його вітчима замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Судом також встановлено, що [PERSON] (мати заявника) та [PERSON] (чоловік мати заявника) у рівних частках були власниками квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва № 1856-ІІІ про право власності на житло, котре було видано 19 травня 1995 року виконавчим комітетом Ялтинської міської ради на підставі розпорядження (наказу) від 19 травня 1995 року № 9901 та право власності було зареєстровано Ялтинським бюро технічної інвентаризації (а.с.16;17;18;19;20;21-22). Але як встановлено судом, що в цьому свідоцтві помилково було вказано ім'я [PERSON] (чоловіка [PERSON] - мати заявника), а саме замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Той факт, що вищезазначене свідоцтво про право власності на житло належить саме [PERSON], [INFO] та померлого [INFO], підтверджується також наступними документами: копією свідоцтва про народження [PERSON], який народився у селі Коретне Солігорського району Мінської області (актовий запис № 21) (а.с.8); копію паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.5-6); копією дублікату військового квитка серії [NUMBER], виданого 02 липня 1987 року на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.7); копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON] (а.с.6, зворотна сторона); копією довідки Комунального підприємства Ялтинської міської ради «Ремонтно-експлуатаційна організація № 2» від 13 грудня 2012 року (а.с.11); копією особової медичної книжки № 680364, де у відомостях про власника медичної книжки зазначено прізвище, ім'я та по батькові, рік народження «[PERSON], [INFO]» (а.с.34). З урахуванням вищевикладеного, суд, дослідивши усі доказі, вважає, що факт належності [PERSON], померлому [INFO] , свідоцтва № 1856-ІІІ про право власності на житло, виданого 19 травня 1995 року виконавчим комітетом Ялтинської міської ради народних депутатів, зареєстрованого Ялтинським бюро технічної інвентаризації 24 травня 1995 року, за реєстраційним № 2059, на ім'я - [PERSON], підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved