Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій зазначила, що вона, [INFO] року народила сина. Пологи та народження сина відбулися [INFO] року о 14 год.28 хв. У Луганській міській багатопрофільній лікарні № 3, про що їй було видане Медичне свідоцтво про народження [NUMBER] від [INFO] року. Вона є громадянкою України і має бажання та намір зареєструвати свого новонародженого сина у державі Україна, але при зверненні до відділу РАЦС на підконтрольній території їй було роз'яснено, що документ - Медичне свідоцтво про народження [NUMBER] від [INFO] року не має юридичної сили, так як видане установою яка знаходиться на території ОРЛО не підконтрольній Українській владі, яка не має повноважень щодо видачі документів, які встановлюють факти, що мають юридичне значення. Відповідно до наказу від 05.11.2014 року № 1847/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5» тимчасово призупинено реєстрація актів цивільного стану на території м. Луганська. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відповідно до ст.. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджуються факт народження; у разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту народження дитини в зоні проведення антитерористичної операції, що унеможливлює державну реєстрацію народження дитини в позасудовому порядку. Відповідно до ст.. 125 СК України визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою: якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Реєстрацію свого сина вона має намір здійснити на підставі ст.. 135 СК України: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Вона не одружена з батьком свого сина, тому буде реєструвати свого сина самостійно. Просить суд встановити факт народження [INFO] року дитини - хлопчика в м. Луганську матір'ю якого є [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву, де зазначила, що вона не має можливості приїхати до суду, так як відсутнє безпечне транспортне сполучення між місцем її фактичного проживання і місцем знаходження суду. Просить суд розглядати справу без її присутності та задовольнити її вимоги, викладені у заяві (а.с.15). Представник заінтересованої особи, начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського РУЮ до суду не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, справу вирішити на розсуд суду (а.с.14). Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заявника про встановлення факту народження нею дитини, що підтверджується паспортом заявника, фотократкою з немовлям, обмінною картою пологового будинку, медичним свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.7-12). Як зазначила заявниця у своїй заяві, вона не перебуває у шлюбі з батьком її дитини, тому у свідоцтві про народження дитини відомості про батька будуть записані з її слів на підставі ст.. 135 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст..ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст..257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved