Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що він є батьком [PERSON], якого [INFO] року народила його дружина в пологовому будинку №2 в м. Севастополі Автономної республіки Крим. Зазначив, що не в змозі провести реєстрацію народження своєї дитини в органах РАЦС, оскільки державні органи на території України не визнають документів, наданих державними органами на території, не підконтрольній Україні. Представник заявника [PERSON] В судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві направила на адресу суду письмові пояснення та просила суд проводити розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.26). Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. 02.09.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №653, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі (а.с.13). Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року [PERSON] в пологовому будинку №2 в м. Севастополі, АР Крим, народила хлопчика, [PERSON], батьком якого є [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серія 67 №004470 від 06.10.2015 року (а.с.14). Встановлено, що заявник разом з дитиною та дружиною проживають в м. Севастополі АР Крим, територія якого є тимчасово окупованою територією. Документ, що підтверджує факт народження дитини заявника - медичне свідоцтво про народження, видане пологовим будинком №2 в м. Севастополі на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є нікчемним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Отже, вирішити питання реєстрації народження дитини у позасудовий спосіб не вбачається можливим. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч. ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення. Судом враховується і те, що заявник - батько дитини, є громадянином України, що підтверджено копіями паспорту. На підставі викладеного та

Outcome: approved