Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною його тітки [PERSON], [INFO], покликаючись на те, що вона внаслідок стійкого, хронічного психічного розладу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними і потребує опіки. Тому вважає, що таку особу слід визнати недієздатною. У судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю. Крім того, пояснив, що тітка на даний час живе в невідомих людей. Останні її незаконно утримують та не допускають нікого до неї. Тітка у 2012 2013 роках перебувала на лікуванні в диспансері, де він її навідував та після цього забирав додому. На даний час тітки практично не бачить. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви, оскільки, як випливає з висновку судово-психіатричної експертизи, [PERSON] є обмежено дієздатною та потребує піклування, а не опіки. Тому в задоволенні заяви просить відмовити. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування та експерта, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 301 від 25.05.2016р. (а.с.26-28), [PERSON] в даний час страждає на психічний розлад у формі органічного розладу особистості з наростаючим психоорганічним синдромом з надцінними ідеями відношення, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує піклувальника. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON], який є доповідачем цього висновку суду пояснив, що психічне захворювання [PERSON] не в повній мірі впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Память є порушена. Незважаючи на вади зору, частково, значення своїх дій [PERSON] розуміє і тому, потребує піклування, а не опіки. Починаючи з 2013 року [PERSON] на лікування не поступала. За змістом ст. 39 ЦК України, визнання фізичної особи недієздатною можливе виключно у випадку, якщо така особа в повній мірі нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦК України, якщо особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд може обмежити цивільну дієздатність такої особи. Оскільки у даній справі психічне захворювання [PERSON] не в повній мірі впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій, суд не вбачає правових підстав для визнання такої особи недієздатною і тому, в задоволенні заяви відмовляє в повному обсязі. Разом з тим, в силу ч.1 ст. 237 ЦПК України [PERSON] не є особою, яка може бути заявником у справі про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, оскільки не є членом сімї [PERSON], що в свою чергу виключає задоволення заяви частково та визнання особи обмежено дієздатною саме за його зверненням. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed