Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що він є зятем [PERSON], яка померла [INFO] в місті Луганськ, Україна у зв'язку з інфарктом. Заявник вказує, що для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] він зверталась до Бучанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак у державній реєстрації смерті йому було відмовлено. У зв'язку з вищевикладеним просив суд встановити факт смерті [PERSON], громадянки України, дата народження [INFO], місце народження: м. Ішим Ішимського району Омської області Російська Федерація, місце смерті: місто Луганськ, Луганська область, Україна, смерть настала [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином. До суду від заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направив, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, з трудової книжки [PERSON] заповненої 17.01.1959 вбачається, що її дошлюбне прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» на підставі свідоцтва про шлюб від 29.06.1977. [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Крім того, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 13.10.1984 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Таким чином, заявник [PERSON] є зятем померлої [PERSON]. [PERSON] народилася [INFO] у м. Ішим Ішимського району Омської області Російська Федерація, що підтверджується паспортом серія [NUMBER] виданим Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області 22.03.2001. [PERSON] померла [INFO] внаслідок інфаркту лівої гемісфери головного мозку при гіпертонічній хворобі, що підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть № 64 від 16.02.2018. Факт смерті [INFO] [PERSON] також підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. 06.03.2018 [PERSON] звертався до Бучанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак у державній реєстрації смерті йому було відмовлено у зв'язку з тим, що ним для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується Відмовою у проведенні державної реєстрації смерті № 195/16.7-81. Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження і, відповідно, підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved