Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності йому, [PERSON], [INFO], уродженцю [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], м-н 4[ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], архівної довідки, виданої комунальною установою «Лозівський районний трудовий архів» Харківської області від 17.05.2018 року №01-343, де зазначено його прізвище, як «Комарь Анатолій» та скорочено по батькові «Ник.» (так зазначено у документі російською мовою), в розрахунково-платіжних відомостях по заробітній платі за 1988,1989 роки значиться прізвище та імя «Комарь Анатолій» та скорочено по батькові «Ник.», замість правильного [PERSON]. Зазначає, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно йому для звернення до Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі та отримання в подальшому пенсії. Позивач звернувся до суду з причини неможливості вирішення питання самостійно та через інші установи. Також, надав письмове клопотання, в якому просить звільнити його від сплати судового збору при подачі даної заяви до суду, в звязку з тяжким матеріальним становищем. Заявник у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, згідно якої наполягав на задоволенні поданої заяви, справу просив розглядати за його відсутності. Представник заінтересованої особи Лозівського управління Пенсійного фонду України Харківської області в судове засідання не з`явився, до суду подана заява, у якій просять справу розглядати без участі представника, проти заяви не заперечують (а.с.21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно до даних паспорта повне прізвище, імя, по-батькові заявника «Комар Анатолій Миколайович», російською мовою - «Комарь Анатолий Николаевич» (а.с.2-3). При зверненні [PERSON] до Лозівського управління Пенсійного фонду України Харківської області з документами про призначення пенсії за віком, йому було повідомлено, що для призначенні пенсії за віком не може бути взято до уваги архівну довідку про нарахований стаж №01-343 від 17 травня 2018 року, яка була видана комунальним закладом Лозівський районний трудовий архів» Лозівської районної ради, оскільки у довідці значиться прізвище, імя та по-батькові «[PERSON] Ник.» (так зазначено у документі російською мовою) (а.с.10). Згідно трудової книжки від 25.08.1988 року, свідоцтва про народження заявника, військового квітка прізвище, ім'я та по-батькові заявника зазначено російською мовою «Комарь Анатолий Николаевич» (а.с.4-5, 6, 7-9). Задовольняючи заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд бере до уваги те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення пенсії за віком, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що подана заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню. Ухвалою суду від 19.07.2018 року заявника звільнено від сплати судового збору. Питання щодо судового збору суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved