Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа: Бойківська державна нотаріальна контора, посилаючись на те, що вона є донькою [PERSON], і вони разом проживали в житловому будинку, який вона їй подарувала, за адресою: Донецька область, Бойківський (Тельманівський) район, по вулиці Миру, 51, про що в її паспорті громадянина України і паспорті її матері [PERSON] є відповідні записи. Її матір у звязку зі своїм віком хворіла та потребувала постійного стороннього догляду, який вона надавала до дня її смерті. 18 травня 2017 року її мати [PERSON] померла у віці 86 років за місцем проживання в [INFO]. 04 січня 2018 року вона звернулася до Бойківської державної нотаріальної контори в м. Маріуполі з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію після смерті матері [PERSON] Постановою державного нотаріуса від 04.01.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки строк у шість місяців з часу відкриття спадщини вже пройшов, а факт її проживання разом з матірю не підтверджується відповідним документом сільської ради. Вона є єдиною спадкоємицею. В час, коли померла її мати, вона з нею була зареєстрована за однією адресою місця проживання, а саме в житловому будинку №51 по вулиці Миру, с. Мічуріне Бойківського району, але оскільки село Мічуріне Бойківського району Донецької області є територією, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, то довідку про постійне проживання зі спадкодавцем не приймається до розгляду Бойківською державною нотаріальною конторою. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Заявник [PERSON] до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд задовольнити її заяву. Представник заявниці [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі ордеру, у судовому засіданні повністю підтримав зміст заяви, надав пояснення, аналогічні змісту заяви, просив суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Бойківської державної нотаріальної контори до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти згідно чинного законодавства. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснив, що він є зятем померлої [PERSON] Після одруження з [PERSON], донькою померлої, вони проживали разом з її матірю [PERSON] за адресою: с.Мічуріне, вулиця Миру, будинок 51, вели спільне господарство. Свідок також пояснив, що коли [PERSON] померла, то її похованням займалась його дружина [PERSON], яка є донькою померлої. Після поховання [PERSON] вони продовжують жити в будинку № 51 по вулиці Миру в с.Мічуріне. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знає [PERSON], оскільки її мати та [PERSON] були подругами, і коли вони приходили до них в гості в будинок, який розташований в с. Мічуріне по вулиці Миру, вона бачила, що [PERSON] проживала разом з чоловіком та її матірю [PERSON] Вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АВ № 288099, виданого 07 серпня 1968 року Мічурінською с/радою Тельманівського району Донецької області, актовий запис №33, [PERSON] народилася 07 липня 1968 року, в графі «батьки» зазначені: мати [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу 06 серпня 1988 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Мічурінською с/радою Тельманівського району Донецької області, актовий запис № 10. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.02.2018 року вбачається, що будинок № 51 по вулиці Миру в с. Мічуріне Тельманівського району зареєстрований за [PERSON] на підставі договору дарування від 01 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Тельманівського районного нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1972/ВВО № 831894. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 21 від 04 січня 2018 року, [PERSON] померла 18 травня 2017 року. 04 січня 2018 року [PERSON] звернулася до Бойківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Постановою державного нотаріусу Бойківської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.01.2018 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини, оскільки факт її проживання разом зі спадкодавцем не підтверджено, остання фактично проживає та зареєстрована у м. Маріуполі як переміщена особа. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22 листопада 2017 року фактичне місце проживання/ перебування [PERSON] зазначено [ADDRESS]. Згідно вимог ст. 315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем має для заявника важливе юридичне значення, а саме оформлення спадщини за законом. У першу чергу право на спадкування за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Враховуючи викладене суд вважає, що заявницею [PERSON], яка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті її матері спадкодавця [PERSON], надано докази на підтвердження факту її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті 18 травня 2017 року, за адресою: Донецька область, Бойківський район, с. Мічуріне, вулиця Миру, будинок 51, внаслідок чого дійшов висновку про задоволення її заяви. При цьому суд при вирішенні даної заяви по суті не бере до уваги наявність довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на імя [PERSON], в якій зазначено інше місце проживання останньої на момент смерті її матері, оскільки відомості, які викладені в даній довідці, не свідчать про її дійсне проживання за адресою: [INFO], та спростовуються поясненнями вищезазначених свідків, які надавали пояснення, будучи приведеними до присяги, та у суду не виникло сумніву у їх правдивості.

Outcome: approved