Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Відділу Держземагенства у Ренійському районі Одеської області будучі належним чином сповіщений у судовому засіданні не зявився, заперечень не надав. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що розпорядженням Ренійської районної державної адміністрації № 182/А-2002 від 03 липня 2002 року, заявнику [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 3,48 га (із кадастровим номером 5124181700:01:002:0183), для ведення фермерського господарства, на території Лиманської сільської ради Ренійського району, ділянка № 12. На підставі вищевказаного розпорядження на імя заявника був виготовлений та виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 092851 від 11.01.2006р. При зверненні заявника до сільгосппідприємства, яке користується вищевказаною земельною ділянкою, для укладання договору передачі в оренду земельної ділянки та отримання сільгосппродукції, були виявлені розбіжності у записах прізвища заявника у державному акті та його паспорті. З цієї причини у заявника виникли проблеми саме з питанням укладення відповідних договорів оренди з належною йому земельною ділянкою. Так, у паспорті заявника його прізвище записано як «Каравасілі», а у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку вказане, як «Каравасилі». Це різночитання було допущене внаслідок помилки у записах прізвищ заявника у документах. За таких обставин заявнику було рекомендовано звернутися до суду. Рішення суду про встановлення вищезгаданого факту заявнику необхідне для вирішення питання про укладання договору передачі в оренду належній йому земельній ділянці. Оскільки щодо заявлених вимог, обставин справи сторони не заперечували, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у т.ч. і про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Про помилкове трактування прізвища заявника свідчать викладені ним у заяві обставини, запис його прізвища на українській мові у державному акту на право приватної власності на землю, який не є тотожним із даними паспорту заявника та його особистими даними, як платника податків. Розбіжності у записах прізвища заявника виникли у звязку із його помилковим перекладом на державну мову у документах. Таким чином, факт належності державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 092851 від 11.01.2006р., оформленого на імя [PERSON], саме заявнику [PERSON], суд вважає встановленим.

Outcome: approved