Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник, [PERSON],звернулась до суду з заявою, згідно якої просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Купянської районної державної адміністрації від 07.12.1998 року № 557, 19 липня 1999 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР № 19-00-063585 на земельну ділянку площею 8,45 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Вишнівської сільської ради Купянського району Харківської області з цільовим призначення - для виробництва товарної сільськогосподарської продукції. Однак, в зазначеному Державному акті, прізвище заявника значиться як «Аксютіна» замість «Алексютіна». \~ \~ \~ \~Згідно паспорту, картки фізичної особи - платника податків заявник значиться як [PERSON], у звязку з чим вона звернулась до суду з наступною заявою. Встановлення факту належності заявнику Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХР № 19-00-063585, має юридичне значення, оскільки вона не може реалізувати свого права на розпорядження земельною ділянкою відповідно до діючого законодавства. Ухвалою суду від 26.12.2018 року заява [PERSON] була прийнята до розгляду та відкрите провадження по справі. \~ \~ \~ \~Учасники справи в судове засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви згідно яких просять суд розглянути справу у їх відсутність. Представник заявника адвокат [PERSON] вимоги заяви в інтересах [PERSON] підтримала та просила суд їх задовольнити, а заінтересована особа - не заперечувала проти задоволення заяви на підставі наданих письмових доказів. Зясувавши позиції учасників справи та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. \~ \~ \~ \~Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ХР № 19-00-063585 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1999 рік за № 1291, [PERSON],\~яка проживає: [INFO], на підставі рішення Купянської районної державної адміністрації від 07 грудня 1998 року № 557 передано у приватну власність земельну ділянку площею 8,45 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Вишнівської сільської ради Купянського району Харківської області, цільове призначення - для виробництва товарної сільськогосподарської продукції, дата видачі 19 липня 1999 року. Згідно, паспорту та картки фізичної особи - платника податків заявник значиться як [PERSON](а.с. 4-8). Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження. Нормативними документами, які регулюють процедуру заповнення, видачі державних актів (станом на час видачі заявнику вищезазначеного Державного акту) є: Земельний кодекс України; Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена наказом Держкомзему України від 04.05.1999 № 43, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.06.1999 за № 354/3647 (далі - Інструкція № 43, (втратила чинність). У п. 2.9 Інструкції № 43 зазначено, що при заповненні державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Слід зазначити, що з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр». Відповідно до нього, державні акти на право власності на землю з 01.01.2013 не видаються. Внесення змін до Державного акту на право приватної власності на землю, а також виготовлення нового Державного акту на земельну ділянку законодавством не передбачено. Задоволення заяви для заявника має юридичне значення, оскільки вона не може реалізувати свого права на розпорядження земельною ділянкою відповідно до діючого законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення.\~ Таким чином, оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав, свобод та інтересів заявника, оскільки наявними доказами підтверджено, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серії ХР № 19-00-063585, виданий 19 липня 1999 року на підставі рішення Купянської районної державної адміністрації від 07 грудня 1998 року № 557 на земельну ділянку площею 8,45 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Вишнівської сільської ради Купянського району Харківської області, цільове призначення - для виробництва товарної сільськогосподарської продукції, належить саме заявнику. Задоволення заяви не порушує прав, свобод та інтересів заінтересованих осіб.

Outcome: approved