Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій зазначила, що її рідний брат [PERSON], [INFO], інвалід першої групи дитинства. З 1990 року він проживає в м. Сватове разом зі своєю матір'ю - [PERSON], [INFO]. До 1990 року вони проживали в Росії, там же [PERSON] і була встановлена група інвалідності в силу його психічного захворювання, але недієздатним він не визнавався. Вона, як рідна сестра, проживаючи в Росії, періодично приїздила до м. Сватове та надавала їм необхідну допомогу і проживала разом з ними. На теперішній час її матір в силу свого віку не може вести господарство, доглядати за братом, вона переїхала в м. Сватове на постійне місце проживання і в 2016 році оформила право на проживання в м. Сватове Луганської області, де на теперішній час і проживає разом з матір'ю та братом. В зв'язку з цим вона вимушена звертатись до суду із даною заявою, в якій просить суд визнати [PERSON], [INFO], мешканця м. Сватове, інваліда дитинства першої групи недієздатним, встановити над ним опіку та її призначити опікуном. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, згідно поданої заяви просить суд розглянути справу без її участі, на задоволенні заяви наполягає (а.с.41). Представник заінтересованої особи - опікунської ради Сватівської міської ради Луганської області до суду не з'явився, згідно заяви просить суд розглядати справу без участі представника (а.с.31). У відповідності до положень Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у чинній редакції на час постановлення рішення суду), правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Народ бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних. Таким чином, чинна редакція Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачають складу суду за участю судді та двох народних засідателів, тобто чинні норми ст.ст.18, 234 ЦПК суперечать Конституції України. Відповідно до п.1 розд. XV «Перехідні положення» Конституції України, закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними в частині, що не суперечить Основному закону. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне до приведення положень ЦПК України у відповідність до Конституції України застосовувати положення акту найвищої юридичної сили як норми прямої дії. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, вважає необхідним задовольнити подану [PERSON] заяву, оскільки судом встановлено, що [PERSON], [INFO] являється інвалідом 1-ї групи дитинства безстроково, страждає на стійкий психічний розлад у вигляді помірної розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може правильно сприймати обставини та керувати ними та потребує встановлення над ним опіки, про що суду надано довідку МСЕК (а.с.11) та висновок судово-психіатричної експертизи № 212 від 15.11.2016 р. (а.с.37-39). Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або ) керувати ними. Суд вважає можливим задовольнити також вимоги про встановлення опіки над [PERSON], [INFO] та призначити його опікуном заявника [PERSON], яка є його сестрою, разом проживають. Згідно подання органу опіки та піклування Сватівської міської ради від 16.09.2016 є доцільним призначення [PERSON], [INFO] над братом [PERSON], [INFO] (а.с.17). Згідно ч.1 ст.60 ЦК України та ч.1 ст.241 ЦПК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved