Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним та призначення опікуна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 вересня 1987 року народився її син [PERSON], який виховувався без батька. В 13 років син захворів, неодноразово його лікували. В травні 2013 року йому була надана інвалідність II групи, як інваліду з дитинства. Протягом всієї хвороби син був агресивним, не усвідомлював свої дії, в нього часто були галюцинації. Знаходився під наглядом лікарів Психоневрологічного диспансеру №3, неодноразово знаходився на лікуванні в 4 відділенні 3 Обласної психоневрологічної лікарні. Згоди на госпіталізацію до лікарні син не надає через не усвідомлення своїх дій та не може поставити підпис під час отримання пенсії. На підставі викладеного, заявник просить задовольнити вимоги заяви В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені у позови. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. У своїх поясненням зазначив, що обстеженням матеріально-побутових умов проживання [PERSON] встановлено, що заявниця мешкає у неприватизованій, однокімнатній квартирі з усіма зручностіми разом із сином, працює на посаді провідного інженера ДП «Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» з 16.04.2013 року, зарекомендувала себе як сумлінний, зразковий та відповідальний робітник. Медичних протипоказань для призначення [PERSON] опікуном не виявлено. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог заяви у повному обсязі, виходячи з наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії IV-ВЛ №378299, виданого відділом (бюро) записів актів громадянського стану 23.10.1987 року. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку №363 від 18.02.2014 року, наданої дільницею №9 КП «Жилкомсервіс», [PERSON] проживає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки серії 10ААВ №650081, наданої 23.05.2013 року головою медико-соціальних експертних комісій про умови і характер праці інвалідів, [PERSON] визнаний безстроково інвалідом з дитинства та йому встановлена з 01.05.2013 року друга група інвалідності. Як вбачається з довідки №2915 від 16.05.2014 року, наданої головним лікарем КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» [PERSON], [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою [ADDRESS] перебуває на обліку у КЗОЗ «ХГПНД №3» з діагнозом: Шизофренія, параноїчна форма. Також ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 11.07.2014 року по справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №157 від 23.02.2016 року, [PERSON] на теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі шизофренії. Та по своєму психічному стану на теперішній час не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до Подання Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 19.10.2016 року №1981/0/184-16 обстеженням матеріально-побутових умов проживання [PERSON] встановлено, що заявниця мешкає у неприватизованій, однокімнатній квартирі з усіма зручностями разом із сином, працює на посаді провідного інженера ДП «Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» з 16.04.2013 року, зарекомендувала себе як сумлінний, зразковий та відповідальний робітник. Медичних протипоказань для призначення [PERSON] опікуном не виявлено. Згідно ч.1, ч.2 ст..39, ч.1 ст.41 ЦПК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною особою встановлюється опіка. З урахуванням викладеного, вимоги про визнання [PERSON] недієздатним суд визнає обґрунтованими. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч.4 ст.63 ЦПК України, опікун або піклувальник призначаються переважно із осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Відповідно до висновку органу опіки та піклування, [PERSON] за матеріальним становищем та станом здоровя може бути опікуном [PERSON]. Перешкод для встановлення опіки та призначення заявника опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO], відповідно до ст.ст. 63, 64 ЦК України судом не встановлено. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді шизофренії, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки, що у відповідності до ст..39 ЦК України є правовою підставою для визнання особи недієздатною, суд визнає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved