Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 03 травня 2004 року на підставі розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації №108 від 29.04.2004р. їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №019256. При зверненні до центру надання адміністративних послуг з метою здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку їй було відмовлено по причині розбіжності в написанні її імені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №019256 виданого на ім`я [PERSON] та даних у паспорті громадянина України, де вона вказана як [PERSON] , що виникли через неуважність відповідальних осіб за ведення та видачу відповідного виду документів, а тому просить встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №019256 від 03.05.2004р. виданого на ім`я « [PERSON] ». В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особа - Ківерцівської міської ради Волинської області подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення заяви не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріли справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області 23.05.2001р. заявник [PERSON] народилась [INFO] (а.с. 7). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №019256 від 03.05.2004р. виданого на ім`я [PERSON] вбачається, що за нею значиться право власності на земельну ділянку площею 2.18 га., для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с. 5). З довідки Суського старостинського округу №2 Ківерцівської міської ради №503 вбачається, що земельна ділянка розміром 2,18 га., для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №019256 від 03.05.2004р., який виданий на ім`я « [PERSON] » дійсно належить [PERSON] (а.с. 14). Таким чином з представлених письмових доказів, в їх сукупності, суд встановив факт належності правовстановлюючого документа заявнику по даній справі, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №019256 від 03.05.2004р., а тому, оцінивши та дослідивши представлені докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved