Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті, вказавши, що 06 січня 2019 році в м. Донецьку, помер його родич, чоловік його рідної сестри [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть ДНР № 122292 від 17.01.2019 року, виданий Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька. [PERSON] є рідною сестрою та у звязку з хворобою та скрутним матеріальним становищем не може виїхати з м. Донецька. Факт родинних відносин із [PERSON] підтверджується документами. Зазначене місце смерті (м. Донецьк) є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Отримати свідоцтво про смерть у Вознесенівському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ або будь-який інший чинний на території України документ. У звязку із зазначеним, заявник вимушений звернутись до суду з заявою, оскільки встановити факт смерті особи на окупованій території в позасудовому порядку неможливо. Зазначений факт має для заявниці юридичне значення, оскільки від нього залежить її право на отримання спадщини. У судове засіданні заявник [PERSON] не зявився, надав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник Вознесенівського районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи та надані документи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст.\~315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 ч.1, ч.2 ст.\~317\~ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п.1, 2 ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є родичем померлого 06.01.2019 року [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]С.) є рідними братом та сестрою, їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. 24.05.1968 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №063103 виданого повторно 04.12.2008р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Запорізькій області. 06\~січня 2019\~року у\~місті Донецьку,\~помер [PERSON],\~[INFO],\~про що\~виданесвідоцтво про смерть серії ДНР № 122292 від 17.01.2019 року, видано Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька. Причиною смерті\~є хвороба. Територія міста Донецька увійшла до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Заявник [PERSON] є громадянином України, проживає в [INFO] його родич [PERSON], також є громадянином України та перебував на тимчасово окупованій території України - в м. Донецьку, де помер 06 січня 2019 року, про що було видане свідоцтво про смерть серії ДНР №122292 від 17.01.2019 року, видано Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька. 19 лютого 2019 року заявник отримав відмову від Вознесенівського районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON]. Відповідно до ст.1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст.9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Вищезазначене свідоцтво згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання дружиною померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті його родича [PERSON] на тимчасово окупованій території України - в місті Донецьку. Оцінюючи надані заявником документи про смерть, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON], померлого 06 січня 2019 року в місті Донецьку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved