Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Заявник звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт, що він є рідним сином [PERSON], яка померла 25 грудня 2015 року. Заява обґрунтована тим, що його рідною матірю є [PERSON], яка померла 25 грудня 2015 року. Після її смерті залишилась спадщина, однак оформити її він не може, оскільки наявна невідповідність записів в паспортах та свідоцтві про смерть. Заявник в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Заявник не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника заінтересованої особи. Вислухавши доводи заявника, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 11 квітня 1957 року. Згідно копії свідоцтва про народження його матірю зазначена [PERSON] /а.с.9/. 25 грудня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.8/. Після її смерті залишилось спадкове майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину заявник не може, в звязку з тим, в свідоцтві про смерть та паспорті прізвище його матері зазначено як [PERSON]. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та його матірю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження заявника [PERSON], актовий запис № 71 від 06 травня 1957 року, копією паспорту, серія ВЕ № 199207 від 10 липня 2001 року, копією паспорту, серія СА № 829516 від 01 серпня 1998 року, /а.с.6,7,9/. Також з даного приводу в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які показали, що заявник [PERSON] дійсно є рідним сином [PERSON], яка померла 25 грудня 2015 року, та між ним та його матірю були добрі взаємовідносини. Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти показанням допитаних в судовому засіданні свідків, оскільки їх показання не суперечать одне одному, жодного противоречивого факту ними в судовому засіданні надано не було. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин заявника необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд вважає доведеним факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла 25 грудня 2015 року.

Outcome: approved