Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області із заявою, в якій просила встановити факт належності їй пенсійного посвідчення [NUMBER] серія [NUMBER] виданого на ім'я «[PERSON], [INFO]» В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що згідно актового запису №17 від 03.02.1973 року про шлюб, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського РУЮ Харківської області, після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка «[PERSON]». У 1973 році, після реєстрації шлюбу, заявник отримала паспорт. Складено його було російською мовою, а в подальшому вона отримала паспорт громадянина України, де її прізвище замість «[PERSON]» було вказано помилково «[PERSON]». Як вказує заявник, на час отримання паспорту вона не надала значення даному факту і по досягненню пенсійного віку 05.08.2010 року оформила пенсію за віком, де в документах її прізвище було вказано «[PERSON]». Старий паспорт з допущеною помилкою в її прізвищі було анульовано, і 09.11.2018 року видано новий, в якому прізвище вказано вірно «[PERSON]», згідно з актовим записом про шлюб. [PERSON] вказує, що її пенсійне посвідчення видане на прізвище «[PERSON]» не відповідає паспорту виданому 09.11.2018 року (ID- карта [NUMBER] від 09.11.2018 р., дійсний до 09.11.2028 р. орган що видав - 6336). На теперішній час заявник має пенсійне посвідчення видане на прізвище «[PERSON]», та паспорт виданий на прізвище «[PERSON]», в зв'язку з чим і звернулася з вказаною заявою до суду. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в наданій заяві просить справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Дергачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області просило розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення заяви заперечень не надано. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно актового запису №17 від 03.02.1973 року про шлюб, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського РУЮ Харківської області, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище чоловіка «[PERSON]». Як вказує [PERSON] у 1973 році, після реєстрації шлюбу, заявник отримала паспорт. Складено його було російською мовою, а в подальшому вона отримала паспорт громадянина України, де її прізвище замість «[PERSON]» було вказано помилково «[PERSON]». По досягненню пенсійного віку 05.08.2010 року оформила пенсію за віком, де в документах її прізвище було вказано «[PERSON]», згідно пенсійного посвідчення. 09.11.2018 року заявник отримала новий паспорт, в якому прізвище вказано вірно «[PERSON]», згідно з актовим записом про шлюб. [PERSON] вказує, що її пенсійне посвідчення видане на прізвище «[PERSON]» не відповідає паспорту виданому 09.11.2018 року (ID- карта [NUMBER] від 09.11.2018 р., дійсний до 09.11.2028 р. орган що видав - 6336). У зв'язку з невідповідністю прізвища у зазначених документах, [PERSON] просить суд встановити факт належності їй пенсійного посвідчення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України: справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. За ст.293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.315 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved