Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] є його рідною матір'ю. Також, просить встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий 03 вересня 2007 року на ім'я [PERSON] належить [PERSON], яка померла [INFO]. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] померла його мама [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке заявник має намір успадкувати. З метою оформлення спадщини після смерті мама заявник звернувся до нотаріальної контори. Однак, при оформленні всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом виявилося, що у заявника відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з покійною мамою, оскільки в свідоцтві про народження заявника її мама значиться як «[PERSON]». Крім того, розбіжність наявна і в правовстановлюючому документі на спадкове майно, зокрема в Державному акті, оскільки спадкодавець в ньому значиться як «[PERSON]». Саме через відсутність вказаних документів та розбіжності у зазначенні по батькові спадкодавця в Державному акті він не може реалізувати своє законне право на спадкування. Просить заяву задовольнити. Заявник в судове засідання не з'явилася, однак в поданій до суду письмовій заяві вимоги підтримала повністю, просила задовольнити заяву, а справу слухати у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у її відсутність, жодних заперечень немає. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.1, 3 ЦПК України одними із завдань цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів осіб. Відповідно до статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З свідоцтва про народження вбачається, що заявник народився [INFO] і значиться як «[PERSON]». Його батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про смерть стверджується, що [PERSON] померла [INFO]. Довідкою Перемильської сільської ради №395 від 07 квітня 2016 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є її дочки [PERSON], [PERSON] та син [PERSON]. Останній вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом подачі заяви в нотаріальну контору. Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 03 вересня 2007 року стверджується, що спадкодавець значиться як «[PERSON]». Отже, судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], дійсно являється матір'ю [PERSON]. Однак, остання через відсутність відповідних документів не може підтвердити родинні відносини з нею та, відповідно, реалізувати своє законне право на спадщину. Судом також встановлено, що при оформленні Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03 вересня 2007 року було допущено орфографічну помилку, оскільки спадкодавця зазначили «[PERSON]», хоча правильно повинно зазначатись «[PERSON]», що підтверджено матеріалами справи, що також є перешкодою заявнику в оформленні спадщини, а тому суд заяву задовольняє.

Outcome: approved