Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на квартиру від 02.02.2000, виданого на підставі розпорядження №7113 від 20.01.2000, що посвідчує право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . В обгрунтування заяви покликається на те, що [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , у якій вона постійно проживає з 1983 року. Право приватної власності на дану квартиру вона набула в порядку приватизації, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 02.02.2000, виданого Квартирно-експлуатаційною частиною на підставі розпорядження №7113 від 20.01.2000. Проте у вищевказаному свідоцтві про право власності на квартиру допущено помилку у написанні прізвища власника. Зокрема зі змісту цього свідоцтва вбачається, що прізвище заявниці вказано як [PERSON]. Натомість з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 16.06.2002 та картки фізичної особи - платника податків від 29.10.2003, вбачається, що правильним написанням прізвища [PERSON] є [PERSON]. Відповідна помилка у прізвищі заявника виникла внаслідок перекладу її прізвища з російської на українську мову. Як вбачається з документів, які збереглись у заявниці, написання її прізвища російською мовою було - [PERSON]. А саме у трудовій книжці заявниці від 04.12.1958 та вкладиші від 07.04.1973 до трудової книжки її прізвище зазначається російською мовою як [PERSON]. Проте у вкладиші [NUMBER] до трудової книжки прізвище заявниці уже зазначається як [PERSON].У довідці про склад сім`ї ф-4 від 22.11.1999, виданої ЖЕК №111, прізвище заявниці вказано українською мовою як [PERSON].Відповідно на підставі цієї довідки [PERSON] 24.11.1999 зверталась до органу приватизації із заявою щодо приватизації квартири, де також вказано прізвище [PERSON].05.06.2000 заявниця укладала із ЖЕК №111 договір про участь на утримання будинку та прибудинкової території, з якого також вбачається зазначення її прізвища як [PERSON].Проте як вбачається із будинкової книги по квартирі [ADDRESS] , у ній міститься три записи щодо [PERSON] , один із зазначенням її прізвища без перекладу з російської мови - [PERSON], другий із правильним перекладом на українську мову - [PERSON], та третій із неправильним перекладом на українську мову - [PERSON].Отож, як вбачається з вищенаведеного, у різний період часу в документах заявниці зазначалось її прізвище як [PERSON] (російською мовою), [PERSON] та [PERSON].Правильним є написання українською мовою прізвища заявниці як - [PERSON], що окрім паспорта громадянина України та картки фізичної особи - платника податків, підтверджується також такими офіційними документами як:свідоцтво про розірвання шлюбу від 19.11.1999; свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування [NUMBER] від 30.10.2002; пенсійне посвідчення № [NUMBER] від 15.06.2009; посвідчення серії [NUMBER] про право на пільги ветерана праці.За таких обставин, невідповідність прізвища заявниці у свідоцтві про право власності на квартиру її правдивому прізвищу, зазначеному у документах, що підтверджують її особу (паспорті, посвідченнях, свідоцтвах), не дає можливості вчиняти заявницею юридично значимих дій з приводу належної їй на праві власності квартири. Встановлення факту належності [PERSON] свідцотва про право власності на квартиру [ADDRESS] , необхідне їй для вчинення правочину щодо розпорядження цим майном, а саме укладення договору купівлі-продажу квартири. З урахуванням викладеного, просить заяву задовольнити. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 07.05.2019 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження по справі. Заявник у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Від представника заявника до суду надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує та просить таку задовольнити. Заінтересована особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд за відсутності учасників справи. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими дані обставини обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 02.02.2000, виданого Квартирно-експлуатаційною частиною району, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] З паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 16.07.2002 та картки фізичної особи - платника податків від 29.10.2003, вбачається, що такі видані [PERSON] , [INFO] , із зазначенням прізвища російською мовою - «[PERSON]» З трудової книжки від 04.12.1958 та додатка від 07.04.1973 до трудової книжки видно, що такі видані [PERSON] , 1940 р.н. із зазначенням прізвища російською мовою «[PERSON]». Як вбачається із додатка [NUMBER] до трудової книжки такий виданий [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою про склад сім`ї ф-4 від 22.11.1999, виданою ЖЕК №111, у квартирі за адресою: [ADDRESS] мешкає та має право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] , [INFO] , дата прописки 29.03.1983. На підставі цієї довідки заявник 24.11.1999 зверталась до органу приватизації із заявою щодо приватизації квартири, де вказала прізвище [PERSON], що підтверджується відповідною заявою. 05.06.2000 заявник укладала із ЖЕК №111 договір про участь на утримання будинку та прибудинкової території, з якого вбачається зазначення її прізвища як [PERSON], що підтверджується копією відповідного договору. Відповідно до даних, зафіксованих у будинковій книзі по квартирі [ADDRESS] , у такій міститься три записи щодо [PERSON] , один із зазначенням прізвища без перекладу з російської мови - [PERSON], другий із перекладом на українську мову - [PERSON] та третій із перекладом на українську мову - [PERSON]. З урахуванням вищевикладеного судом достовірно встановлено, що у різний період часу в документах заявника зазначалось її прізвище як [PERSON] (російською мовою), [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що правильним є написання українською мовою прізвища заявниці як - [PERSON], що окрім паспорта громадянина України та картки фізичної особи - платника податків, підтверджується також такими документами як:свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.11.1999; свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування [NUMBER] від 30.10.2002; пенсійне посвідчення № [NUMBER] від 15.06.2009; посвідчення серії [NUMBER] про право на пільги ветерана праці. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що вказане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 02.02.2000, видане на ім`я « [PERSON] », дійсно належить [PERSON] , оскільки усі її анкетні дані повністю збігаються із даними зазначеними у паспорті громадянина України, за виключенням розбіжностей в двох буквах прізвища, які є незначними та не викликають жодного сумніву в тому, що вказаний правовстановлюючий документ дійсно належить [PERSON] , а при його оформленні та видачі була допущена помилка у зазначенні прізвища останньої, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved