overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

заявник [PERSON], з участю заінтересованої особи: Бродівський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], яка померла [INFO] у м. Антрацит Луганської області. В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. У судове засідання заявник не з'явився. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності стоорін, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 3 вересня 2001 року (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 8 серпня 2018 року [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10). Відповідно до довідки про причину смерті № 38 від [INFO] [PERSON] померла [INFO] від серцево-судинної недостатності (а.с.10). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті матері. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку, що вимоги заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

заявник [PERSON], з участю заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS] недієздатною та встановити над [PERSON] опіку і призначити її опікуном недієздатної [PERSON] В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що вона є матір'ю [PERSON], яка хворіє на шизофренію, близько 10 разів перебувала на стаціонарному лікуванні КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та перебуває на обліку в Львівському міському психоневрологічному диспансері. Вказує, що постійно здійснює догляд за [PERSON], оскільки остання внаслідок психічного розладу не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, є непрацездатною, не в змозі самостійно захищати свої права, тому потребує стороннього догляду та опіки. 25 червня 2013 року до участі у справі вступила прокуратура Галицького району м. Львова. В судовому засіданні [PERSON] внесену заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні до викладених у такій та просила заяву задоволити. Представник Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні заяву визнав частково, вказав, що не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатною, однак заперечує проти встановлення над такою опіки, оскільки [PERSON] не зверталась за одержанням висновку про доцільність призначення опікуна. Прокурор в судовому засіданні внесену заяву підтримала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із Акту №630 амбулаторної судової - психіатричної експертизи від 30 вересня 2013 року на досліджуваного [PERSON], комісія прийшла до висновку, що [PERSON] страждає стійким хронічним розладом у вигляді параноїчної шизофренії, безперервно - прогредієнтного типу перебігу з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки (а.с.27). Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи все вищенаведене, оскільки вимоги заявника в частині визнання [PERSON] недієздатною слід задоволити, однак відсутнє подання Галицької районної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність призначення заявника [PERSON] опікуном останньої, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги про становленні опіки та призначення [PERSON] опікуном [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Заявник [PERSON] з участю заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки серії БТ-І №9117003 на ім»я «[PERSON], [INFO]» заповненої 12.07.1982 року. Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що у його трудовій книжці в графі «дата народження» наявні виправлення та закреслення щодо дати народження - [INFO]. Просить його заяву задовольнити, оскільки такі виправлення є перешкодою для оформлення пенсії. Заявник [PERSON] у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Заінтересована особа представник Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі у судове засідання не зявився, з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Трудова книжка серії БТ-І №9117003, яка заповнена 12.07.1982 року, видана на ім»я «Білецького Андрія Олексійовича» із зазначенням професії сл монтажник, в графі якої «дата народження» - [INFO] містить виправлення та закреслення. Згідно паспорта серії МС 389735 виданого 02.09.1998 року Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області, дата народження [PERSON] уродженця [INFO] зазначено як [INFO]. Як вбачається із свідоцтва про народження серії V-УР №0864026 виданого 25.02.1965 року, актовий запис №8, [PERSON] народився [INFO]. У воєнному білеті серії НК №4930776 виданого 07.05.1983 року [PERSON] у графі «число, місяць та рік народження» вказано - 07.12.1964 року. Із довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії АВ №0345919 від 21.04.2015 р. вбачається, що [PERSON], [INFO] встановлена друга група інвалідності на строк 01.05.2016 р. У бланку індивідуальної програми реабілітації інваліда №595 вікова категорія від 18 років і старше дата народження [PERSON] зазначена [INFO]. Відповідно до вимог п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених обставин, судом встановлено порушення прав заявника [PERSON], які підлягають захисту, шляхом визнання належності йому трудової книжки серії БТ-І №9117003, яка заповнена 12.07.1982 року, на ім»я [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Заявник [PERSON] з участю заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності диплому серії Щ-1 №288229 який виданий 28.02.1974 року реєстраційний номер №8696 Львівським технікумом харчової промисловості на ім»я [PERSON]. Просить його заяву задовольнити, оскільки такі розбіжності перешкоджають вирахувати трудовий стаж для призначення пенсії за віком. Заявник [PERSON] у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Заінтересована особа представник Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі у судове засідання не зявився. Дослідивши та оцінивши по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [PERSON], народився 21.11.1954 р., що стверджується свідоцтвом про народження (арк.5). Свідоцтво про восьмирічну освіту видано [PERSON], [INFO] (арк.6). Диплом серії Щ-1 №288229 виданий 28.02.1974 року реєстраційний номер №8696 Львівським технікумом харчової промисловості на ім»я [PERSON]. Із зазначеного диплому, архівної довідки Львівського державного коледжу харчової і переробної промисловості Національного університету харчових технологій №1190/14 від 10.12.2014 р. вбачається, що [PERSON] навчався у Львівському технікумі харчової промисловості за спеціальністю «Машини і устаткування підприємств хлібопекарної, макаронної і кондитерської промисловості «денної форми навчання з 01.09.1970 року по 28.02.1974 р. На підставі наказу Міністерства аграрної політики України №285 від 13.08.1999 р. Львівський технікум харчової промисловості перейменовано у Львівський державний коледж харчової і переробної промисловості. Відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки України №910 від 02.12.2004 р. Львівський державний коледж харчової і переробної промисловості реорганізовано у Львівський державний коледж харчової і переробної промисловості Національного університету харчових технологій. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ №407852 виданого 18.05.1980 р. вбачається, що [PERSON] 18.05.1980 р. зареєстрував шлюб із [PERSON]. Згідно паспорта серії МС 702188 виданого 29.07.2000 р. Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області прізвище, імя та по-батькові заявника зазначено як [PERSON], [INFO]. Із копії воєнного білету серії НУ №6225653 вбачається, що зазначений воєнний білет видано на ім»я [PERSON]. Відповідно до вимог п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених обставин, судом встановлено порушення прав заявника [PERSON], які підлягають захисту, шляхом визнання належності йому диплома серії Щ-1 №288229 який виданий 28.02.1974 року реєстраційний номер №8696 Львівським технікумом харчової промисловості на ім»я [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Заявник [PERSON] з участю заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки на ім»я «Андриишин Романа Івановича» заповненої 28.01.1971 року. Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що у його трудовій книжці невірно вказано прізвище, а саме «Андріїшін» замість «Андреїшин». Просить його заяву задовольнити, оскільки такі розбіжності є перешкодою для оформлення пенсії. Заявник [PERSON] у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Заінтересована особа представник Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі у судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у відсутності представника управління, не заперечивши з приводу задоволення поданої заяви. Дослідивши та оцінивши по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Трудова книжка, яка заповнена 28.01.1971 року на російській мові, видана на ім»я «Андриишин Романа Івановича» [INFO], із зазначенням професії уч.слюсаря ремонтника. У графі даної трудової книжки «підпис власника трудової книжки» зазначено - «Андріїшин». Згідно паспорта серії МС 473878 виданого 17.02.1999 р. Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області, прізвище, імя та по-батькові заявника зазначено як [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. Як вбачається із свідоцтва про народження серії ЯЭ №042191 актовий запис №36, [PERSON] народився 19.11.1954 року. Військовий білет серії НК №3625596 від 01.11.1973 р. виданий на російській мові на ім»я «Андриишин Романа Івановича», [INFO] уродженця [INFO]. Довідку платника податків видана ТОДПІ ГУ МІНДОХОДІВ у Тернопльскій області на ім»я [PERSON]. Відповідно до вимог п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених обставин, судом встановлено порушення прав заявника [PERSON], які підлягають захисту, шляхом визнання належності йому трудової книжки виданої ім»я [PERSON] ( [PERSON]) заповненої 28.01.1971 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Заявник [PERSON] з участю органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки звернулася в суд із заявою про визнання недієздатною матері [PERSON], [INFO], призначивши її опікуном, посилаючись на те, що внаслідок психічного розладу її мати не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує стороннього догляду. Заявник у судове засідання не з»явилася, проте подала заяву про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування Тернопільської міської ради у судове засідання не з»явивсяз невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Із висновку лікарської комісії від 21.08.2014 р. вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом із [PERSON], яка постійно здійснює догляд за хворою і проживає разом з нею за адресоювул.Бродівська, 54/828. Довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0333242 від 15.07.2014 р. стверджується, що [PERSON] встановлено першу підгр.А інвалідності на підставі загального захворювання довічно та вона є такою, що потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) є дочкою [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №457931 виданим 09.10.1977 р. Коханівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, актовий запис №13. Із висновку амбулаторної судово психіатричної експертизи №532 вбачається, що [PERSON] страждає на деменцію неуточнену, що досягає рівня вираженого недоумства та по своєму психічному стану не може керувати своїми діями і давати звіт своїм діям та потребує постійного стороннього догляду. Згідно ст.39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування . 18.06.2015 р. орган опіки та піклування Тернопільської міської ради звернувся до суду із поданням про призначення заявника [PERSON] опікуном [PERSON] посилаючись на те, що заявник є дочкою [PERSON], може бути призначена опікуном своєї матері - [PERSON], [INFO], яка зареєстрована і проживає за адресою: [INFO] та її майном у разі визнання її недієздатною. Приймаючи до уваги те, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи №532 [PERSON], [INFO] страждає на деменцію неуточнену, що досягає рівня вираженого недоумства та по своєму психічному стану не може керувати своїми діями і давати звіт своїм діям та потребує постійного стороннього догляду, тому суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, шляхом визнання [PERSON], [INFO] недієздатною та призначення на підставі подання органу опіки та піклування Тернопільської міської ради опікуном [PERSON], [INFO] її дочку [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Заявник [PERSON]І в особі представника [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що 22 червня 2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку з алежними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою с.Великий Кучурів, пров.Ончуленко, 21, Сторожинецького району Чернівецької області. Заявник [PERSON], будучи спадкоємцем за законом першої черги, у встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Однак із-за розбіжностей у написанні прізвищ йому було відмовлено, що стало підставою звернення заявника до суду. В своїй заяві [PERSON] просив суд становити факт, що він є сином [PERSON], який помер 22.06.2015 року. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, однак від представника заявника до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнав, не заперечував проти задоволення заяви (а.с.14). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява[PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] батько записаний як [PERSON] (а.с.6), а згідно свідоцтва про смерть його прізвище [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 02.11.1988 р. прізвище власника житлового будинку за адресою с.Великий Кучурів, пров.Ончуленко, 21, Сторожинецького району, Чернівецької області вказано на російській мові та звучить як [PERSON], що дає підставу суду вважати, що власник житлового будинку, спадкоємцем якого є заявник, та померлий [PERSON] є однією і тією ж особою та батьком заявника [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Заявник [PERSON]І звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт, [PERSON], який помер 21 грудня 2016 року є дійсно його двоюрідним братом. Посилаючись на ті обставини, що 21 грудня 2016 року помер [PERSON], який доводиться заявнику двоюрідним братом, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок розташований по вул.. 8 Березня 4 в с. Охіньки, Прилуцького району, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 18.05.2011 року. У встановленому законом порядку заявник звернувся до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідного брата, однак йому було відмовлено в звязку з тим, що не було надано документи, які б підтвердили родинний зв»язок із [PERSON], а тому він і звернувся до суду із заявою, оскільки йому це необхідно для прийняття спадщини. У судове засідання сторони не зявилися, проте надали до суду заяви, в яких представник заявника заявлені вимоги підтримала, а представник заінтересованої особи їх визнав та просять справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-БК № 390945 від 23.12.2016р., [PERSON] помер 21 грудня 2016 року (а.с.8). Як вбачається із копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.05.2011 року [PERSON] належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою с. Охіньки вул. 8 Березня 4, який розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,2500 га. (а.с. 6) Із свідоцтва про народження ІІ-АВ №797069 спадкодавця вбачається, що [PERSON] народився 01 червня 1959 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Із свідоцтва про народження заявника ІІ-УР № 611830 вбачається, що [PERSON] народився 03 квітня 1961 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними братами. Тому,

Outcome: approved