overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання батька [PERSON] безвісно відсутнім. Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявник навчається в Донецькому національному університеті на факультеті іноземних мов, форма навчання денна, на платній основі. Мати заявника [PERSON] [INFO] р. померла. Його батько [PERSON] матеріальної допомоги сину не надає з дня його народження, від дитини фактично відмовився, та місце перебування батька заявнику невідомо. На даний час заявник мешкає з бабусею, яка є пенсіонеркою, інших джерел доходу вони не мають. В зв'язку з цим, у нього виникла заборгованість по оплаті за навчання. Для отримання пільг з плати за надання освіти, заявник просить суд визнати [PERSON], 1971 р. народження, безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник підтвердив заявлені вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи Донецького національного університету в судове засідання не з'явився, про явку до суду повідомлений належним чином, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Згідно з договором про навчання № 9566/78-10/13 від 10 вересня 2013 р., [PERSON] є студентом Донецького національного університету, факультету іноземних мов, форма навчання денна, на платній основі (а.с. 14-15). [INFO] р. [PERSON] померла (а.с. 10). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11), однак згідно з актом обстеження вказаної квартири, наданим житловою організацією, за вказаною адресою не проживає більше 3 років (а.с. 12). [PERSON] серед осіб, які перебувають в розшуку та безвісно відсутніх не значиться, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 13). Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відносно [PERSON] за місцем його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування більше року, що є підставою для задоволення вимог заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання батька - [PERSON] обмежено дієздатною. Свою заяву обґрунтовує тим, що батько страждає комплексом хронічних захворювань, потребує сторонньої допомоги, що суттєво впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений, просив заяву розглядати у його відсутність. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, заявник є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] проживає разом з заявником, який є людиною похилого віку та має ряд захворювань, які призводять до ураження головного мозку, що суттєво впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №177 від 10.03.2016, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді судинного слабоумства і за своїм психічним станом у даний час він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, заява є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання безвісно відсутньою [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог заявник в заяві та в судовому засіданні зазначив, що його мати - [PERSON] з місця свого проживання за адресою [ADDRESS] в 2008 році зникла та ні родичам, ні знайомим її місце перебування не відоме до теперішнього часу. З 23.06.2017 року [PERSON] як безвісно зникла перебуває в розшуку за Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області. Заходи по розшуку [PERSON] були безрезультатними. Оскільки місце її знаходження невідоме, а за місцем її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування більше 10 років, заявник просив суд визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідне заявнику для встановлення опіки над її майном, зняття з місця реєстрації та оформлення субсидії. Управління соціального захисту населення Баштанської районної державної адміністрації (заінтересована особа) не забезпечило явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялось вчасно та належним чином. Вислухавши пояснення заявника, показання свідка [PERSON], яка підтвердила, що більше десяти років місце перебування [PERSON] невідоме, дослідивши наявні в справі матеріали (копію свідоцтва про народження [PERSON]; копію свідоцтва про смерть [PERSON]; копію паспорта [PERSON]; довідку Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 09.07.2018 року №12108/51-2018; повідомлення Мар'ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 12.09.2018 року №04-03/339; повідомлення Баштанського відділу поліції від 20.09.2018 року №7270/55-2018), суд встановив, що в зареєстрованому у встановленому законом порядку місці проживання [PERSON] (вул. Молодіжна, 71 с. Виноградівка Баштанського району Миколаївської області) понад рік немає відомостей про місце її перебування. Зазначені правовідносини врегульовані ст. 43 ЦК України із змісту якої слідує, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Вищенаведене є підставою для задоволення заяви. На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлої 22.09.2009 року, вимоги мотивовані тим, що померлій на день смерті належала на праві власності квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. З заявою про прийняття спадщини по закону, у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто із спадкоємців не звертався, з огляду на це вважають, що спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. На підставі викладеного просять визнати спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON] відумерлим. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що мешкають по сусідству, знали померлу [PERSON], про її близьких їм нічого невідомо. Після її смерті в 2009 році її квартира перебуває в антисанітарному стані. Вислухавши пояснення\~представника заявника, представника зацікавленої особи, свідків, вивчивши законодавство, що регулює данні правовідносини, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з\~наступних підстав. Згідно копії актового запису про смерть № 153, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 22 вересня 2009 року. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження СП ВО «Селидіввугілля» № 7575 від 07.03.1995 року, зареєстроване в Селидівському БТІ 17.03.1995 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. До теперішнього часу спадщина, що відкрилась після смерті [PERSON], ніким із спадкоємців не прийнята, спадкова справа не заводилась, відомості у спадковому реєстрі, що підтверджується відповідним витягом з нього. Згідно довідки № 29 від 25.10.2016 року виданої ОСББ «Світанок м. Гірник» в спірній квартирі ніхто не проживає. У силу ст. 1277\~ГК України\~у випадку відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.\~\~ Таким чином, в судовому засіданні встановлені\~\~факти, які викладені в даній заяві і\~\~ знайшли своє підтвердження, тому суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки спадкоємці відсутні, з відповідною заявою про прийняття спадщини вони до нотаріуса не зверталися, належна померлій квартира пустує понад 6 років. На підставі\~ст. 1277 ЦК України,\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, яка мотивована тим, що померлій на день смерті належала на праві власності квартири, розташована за адресою: [ADDRESS]. З заявою про прийняття спадщини по закону, у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто із спадкоємців не звертався, з огляду на це вважає, що спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. На підставі викладеного просив визнати спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON] - відумерлим. Представник зацікавленої особи підтримав вимоги заявника. Спадкоємці померлої [PERSON] повідомлялися про розгляд справи належним чином, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Свіслоцькою селищною радою Пуховічського району Мінської області республіки Беларусь, [PERSON] померла [INFO] року. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження СП ВО «Селидіввугілля» № 10584 від 26.01.1996 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] У силу ст. 1277 ГК України у випадку відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлені факти, які викладені в даній заяві і знайшли своє підтвердження, тому суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки спадкоємці відсутні, з відповідною заявою про прийняття спадщини вона до нотаріуса не зверталися, належна померлим квартири пустує понад 12 років. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, яка складається з квартири [ADDRESS], що відкрилась після смерті її власників: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], оскільки спадщину після їх смерті ніхто не прийняв, в квартирі ніхто не проживає. Представник заявника надав суду письмову заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №88822917 від 06.06.2017 року, квартира [ADDRESS] належить на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 03.02.2004 року виданого Управлінням міського майна, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], по 1/3 частці кожному. Відповідно до листів Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області від 25.05.2017 року №2367/15.2-25 та Першої маріупольської нотаріальної контори від 11.07.2017 року, [PERSON], [INFO], помер [INFO], про що зроблено актовий запис №1337 від 26.07.2011 року. Також [PERSON], [INFO], помер [INFO], про що зроблено актовий запис №2117 від 20.11.2012 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00018144514 від 01 червня 2017 року, [PERSON], померла [INFO], про що Виконкомом Касянівської сільської ради Нікольського (Володарського) району Донецької області від 15 грудня 2014 року складено актовий запис №58. Відповідно до актів від 03.04.2017 року та від 20.04.2017 року, складеного ЖКП «Жилкомплекс», зі слів сусідів, власники квартири [ADDRESS] померли, у квартирі ніхто не проживає. Спадкоємців не має, ніхто із родичів їх не розшукував. Відповідно до письмової відповіді Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 18.07.2017 року, за даними Спадкового реєстру, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON], померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON], відсутні. Відповідно до ч.1 та 3 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, або усунення їх від права успадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини після чого відумерла спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Таким чином вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання громадянина [PERSON], [INFO], недієздатним, тому що він протягом тривалого часу страждає психічним захворюванням, а тому не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Визнання його недієздатним необхідно для встановлення над ним опіки. Представник заявника та заінтересована особа в судовому засіданні вимоги заяви підтримали. Крім того, [PERSON], в судовому засіданні просила призначити її опікуном над її недієздатним чоловіком. Суд, дослідивши матеріали справи,приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника Згідно з Висновком судово-психіатричного експерта №20ц від 24.01.2018 року, [PERSON] страждає на деменцію внаслідок хвороби «Бінсвангера», а тому він за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнаючи [PERSON], недієздатним, суд вважає за необхідне призначити йому опікуна [PERSON], яка є його дружиною. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати по провадженню справи про визнання громадянина недієздатним відносяться на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання громадянина [PERSON], [INFO], недієздатним, тому що він протягом тривалого часу страждає психічним захворюванням, а тому не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Визнання його недієздатним необхідно для встановлення над ним опіки. Представник заявника та заінтересована особа в судовому засіданні вимоги заяви підтримали. Крім того, [PERSON], в судовому засіданні просила призначити її опікуном над недієздатним. Суд, дослідивши матеріали справи,приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника Згідно з Висновком судово-психіатричного експерта №127ц від 18.07.2018 року, [PERSON] страждає на стійкий, хронічний психічний розлад-органічне ураження головного мозку з деменцією, а тому він за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнаючи [PERSON], недієздатним, суд вважає за необхідне призначити йому опікуна [PERSON], яка є донькою його цивільної дружини. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати по провадженню справи про визнання громадянина недієздатним відносяться на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна, посилаючись на те, що його мати [PERSON] з 2006 року хворіє на дименцію. У звязку з цим вона лікувалася в інституті геронтології [PERSON] Наук, однак стан її психічного здоровя часом погіршувався. Внаслідок хронічної втрати памяті вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судове засідання заявник не зявився, через канцелярію суду надав заяву в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить слухати в його відсутність. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає зодоволенню зі слідуючих підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], з 22 липня до 20 вересня 2006 року перебувала на стаціонарному обстеженні та лікуванні в Інституті геронтології АМН України м. Києва із діагнозом «Синдром когнітивного зниження нейродегенеративного і судомного ґенезу на рівні початкової стадії деменції. Відповідно до Акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №6-ц від 20.01.2016 року [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання органічні психічні розлади у вигляді деменції. За своїм психічним станом [PERSON] така, що не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це (ст.40 ЦК України). Відповідно до ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною. Так, відповідно до вищевказаного висновку експертизи [PERSON] є такою, що не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує стороннього догляду, а тому суд визнає її недієздатною та встановлює над нею опіку в особі його сина [PERSON], який проти цього не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання громанянина недієздатним та встановлення над ним опікуна, пояснивши, що його дядько [PERSON] [INFO] являється інвалідом з дитинства і потребує стороннього догляду. Догляд за [PERSON] здійснювала його сестра [PERSON], яка на даний час хворіє і сама потребує догляду, а тому догляд за дядьком здійснює заявник [PERSON]. У звязку з тим, що його дядько [PERSON] за станом здоровя не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обовязки, просить суд визнати останнього недієздатним та встановити на ним опіку і призначити його заявника опікуном. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник заінтересованої особи - в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 41, ч.1 ст. 60 ЦК України над недієздатною особою судом встановлюється опіка. Судом встановлено, що [PERSON] встановлено другу групу інвалідності з дитинства, що підтверджується довідкою виданою МСЗ УССР Хмельницької області Чемеровецького району серії Д-68 №150522 від 30.12.1968 року, посвідченням №129 від 01.04.1968 року. Як вбачається з висновку судово психіатричного експерта №259 від 05.05.2016 року [PERSON] страждає стійким хронічним, психічним захворюванням у вигляді «важкої розумової відсталості», внаслідок цього не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, в силу свого психічного стану потребує стороннього догляду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON] недієздатного та встановлення над ним опіки. Згідно свідоцтва про народження серії І-БВ №048127 вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки від 17.03.2016 року [PERSON] на Д обліку в лікаря нарколога не перебуває. Згідно довідки - характеристики, виданої Почапинецькою сільською радою Хмельницької області №169 від 17.03.2016 року [PERSON] характеризується позитивно. Рішення Опікунської комісії при виконкомі Почапинецької сільської ради №1 від 15.03.2016 року вирішено: призначити опікуном [PERSON] над дядьком інвалідом ІІ групи [PERSON]. За таких обставин суд вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном над його дядьком [PERSON].

Outcome: approved