Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду і просила встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO], який помер [INFO], з нею - [PERSON], [INFO], більш ніж 5 років. В обґрунтування заяви заявник [PERSON] посилалася на те, що 31 січня 1958 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 1984 року шлюб між подружжям було розірвано, однак на протязі усього подальшого життя вони проживали разом, вели спільне господарство та займалися вихованням дітей і онуків. В судовому засіданні 17 жовтня 2018 року представник заявника вточнив заяву і просив встановити факт проживання з 2004 року однією сім'єю [PERSON], [INFO], який помер [INFO], з [PERSON], [INFO], більш ніж 5 років Заявник в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду з судовою повісткою, причину неявки суду не повідомив. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи - Десятої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в його відсутність. Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що 31 січня 1958 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований в Орджонікідзевському відділі РАГС м. Харкова, а/з № 151 (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу [PERSON] та [PERSON], мають повнолітню дитину - [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова № 2-63 від 16 травня 1984 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 31 січня 1958 року в Орджонікідзевському відділі РАГС м. Харкова, а/з № 151, розірвано (а.с. 6). Згідно з довідкою дільниці № 3 КП «Жилкомсервіс» № 2106 від 21 липня 2017 року місце проживання [PERSON] з 07 червня 1986 року до 15 червня 2004 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» № 1343 від 24 квітня 2018 року з 19 червня 2004 року до 02 листопада 2014 року місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 4). Представник заявника посилався на те, що після розірвання шлюбу [PERSON], та [PERSON] на протязі усього наступного життя проживали разом, вели спільне господарство та займалися вихованням дітей та онуків. Спочатку вони мешкали у квартирі [ADDRESS], яка належала їм на праві спільної сумісної власності, а з 19 червня 2004 року вони переїхали проживати у квартиру [ADDRESS], про що свідчать довідки КП «Жилкомсервіс». Стан здоров'я заявниці після смерті чоловіка погіршився, вона потрапила до лікарні, після якої їй знадобився тривалий час для реабілітації, внаслідок чого вона пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В підтвердження факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства з 19 червня 2004 року [PERSON] разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] заявником та його представником в якості доказів надана суду довідка КП «Жилкомсервіс» № 1343 від 24 квітня 2018 року. Інших належних і допустимих доказів у підтвердження зазначеного факту заявник та його представник суду не надали. Суд вважає, що наданих заявником та його представником доказів вочевидь недостатньо для встановлення факту постійного спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства заявника разом з [PERSON] за період з 2004 року до його смерті, оскільки довідка не може бути єдиною підставою для встановлення такого факту, оскільки свідчить лише про реєстрацію місця проживання заявника та [PERSON] за однією адресою і жодним чином не підтверджує фактичне проживання осіб однією сім'єю і ведення ними спільного господарства. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 129/2115/15-ц. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 81, 141, 265 - 268, 294,315 - 319, 354 ЦПК України, ст. 1270 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed