Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності її померлій матері [PERSON] свідоцтва про право власності на 45/100 квартири [ADDRESS] та технічного паспорту на це майно, а також факт належності їй, тобто заявнику, свідоцтва про право власності на 55/100 квартири [ADDRESS] та технічного паспорту на це майно. Заяву обґрунтовує тим, що у вказаних документах невірно зазначено їх з матірю прізвища, імя та по-батькові, що позбавляє можливості розпоряджатись своїм майном, а також прийняти спадщину після смерті матері. В судове засідання заявник не зявилась, забезпечивши явку свого представника [PERSON], котра вказані вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявок не повідомили. Такі неявки не перешкоджають розгляду справи по суті, а тому такий розгляд слід провести на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що заяву слід задовольнити частково з огляду на наступне: згідно із вимогами ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з паспорта громадянина України серії МС № 067600, 12 вересня 1960 року народилась [PERSON]. Їй, на праві часткової власності, належить 55/100 квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 вересня 1999 року, міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження (наказу) від 20 вересня 1999 року № 30156; запис у реєстровій книзі № 30396. Однак у цьому правовстановлюючому документі прізвище та по-батькові заявника вказано [PERSON]. Таке неоднакове написання прізвища заявника у зазначеному свідоцтві та паспорті громадянина України позбавляє її можливості розпоряджатись своїм майном. Будь-яких інших, відмінних від судових, законних інструментів усунення вказаних розбіжностей у [PERSON] немає, а тому суд вважає, що слід встановити факт належності їй вказаного свідоцтва. Окрім цього, 08 січня 2018 року померла мати заявника [PERSON]. Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 237468, виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області; актовий запис № 36. Після її смерті відкрилась спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51233340 від 15 березня 2018 року. За життя останній, на праві часткової власності, належало 45/100 квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 серпня 1999 року, міським бюро технічної інвентаризації; запис у реєстровій книзі № 30333. Однак у цьому правовстановлюючому документі прізвище та імя заявника вказано [PERSON]. Враховуючи, що судом вставлено наявність неоднакового написання прізвища, а також імя матері заявника у свідоцтві про смерть та свідоцтві про право власності на житло, у неї відсутні будь-які інші законні інструменти для встановлення бажаного нею факту, а від цього залежить виникнення у неї особистих майнових прав (права на спадщину) суд вважає, що такий факти слід встановити. Щодо вимог [PERSON] про встановлення належності технічних паспортів, то вони до задоволення не підлягають, оскільки ці документи не є правовстановлюючими і можливість встановлення щодо них будь-яких фактів законом не передбачена. На підставі викладеного та

Outcome: partial