Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, відповідно до якої просить визнати факт родинних відносин між [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , як між сином та батьком. В обґрунтування поданої заяви заявниця посилається на те, що вона, [PERSON] , одружилась з [PERSON] , [INFO] .. [INFO] у шлюбі народився син, [PERSON] . Шлюб 14.11.2006 було розірвано. 18.12.2006 при отриманні нового паспорту громадянина України було допущено помилку у написанні прізвища та імені [PERSON] , а саме: замість прізвища [PERSON] написали - [PERSON] ; скоротили ім`я [PERSON] та написали [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] помер. Наразі виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між [PERSON] (сином) та померлим [PERSON] , (батьком) з метою надання необхідного пакету документів для зарахування та отримання візи на навчання у Університеті бізнесу у Ворцлаві з 01.10.2021. Серед документів, необхідних для вступу потрібна письмова згода батьків, а у разі смерті одного з батьків - належним чином завірена копія його свідоцтва про смерть. На підставі наявних документів з розбіжностями у написанні прізвища та ім`я батька не вбачається за можливе підтвердити родинний зв`язок. Про те, що померлий офіційно визнавав сина, свідчить той факт, що [PERSON] неоднаразово надавав нотаріальні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон. В обох заявах особу батька, [PERSON] , встановлено за новим паспортом, а в тексті заяви він підтверджує факт що, [PERSON] , [INFO] є його сином, а [PERSON] - є матір`ю [PERSON] . Факт встановлення родинних відносин між неповнолітнім [PERSON] та його батьком [PERSON] потрібен для реалізації права [PERSON] на освіту, у зв`язку із необхідністю надати відповідні документи для вступу до навчального закладу та отриманні візи. Встановлення вищезазначеного юридичного факту ніяким чином не пов`язано із наступним вирішенням спору про право. Чинне законодавство не передбачає іншої можливості, як тільки через рішення суду підтвердити спорідненість померлого [PERSON] з сином, [PERSON] . У відповідності до відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові № 872/22,2-105 від 06.10.2020 неможливо встановити родинні стосунки між померлим [PERSON] та сином, [PERSON] , та неможливо отримати свідоцтво про смерть відносно [PERSON] . На підставі викладеного заявник звернулась до суду з даною заявою. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2020 заяву передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою суду від 12.10.2020 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, доводи заяви підтримує та просить задовольнити (а.с.31). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, до суду подано заяву начальника відділу, відповідно до якої просить розглядати справу на розсуд суду та за відсутності представника відділу у зв`язку з великою завантаженістю (а.с.32). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [INFO] народився [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження 02.08.1977 зроблено запис за №548, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.20). Згідно копії паспорта, виданого Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області у червні 1995 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Ізюм Харківської області (а.с.15). 12 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] (після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження 12.07.2003 зроблено запис за №315 у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Харкова, що підтверджується свідоцтвом про одруження № [NUMBER] (а.с.12). [INFO] народився [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 28.11.2003 зроблено відповідний актовий запис за №3903 у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). У графі Батьки вказано: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №595 від 14.11.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.13). 18 грудня 2006 року Ізюмським МРВ ГУМВС України в Харківській області видано паспорт, в якому дані [PERSON] вказано, як: [PERSON] , [INFO] , місце народження: м.Ізюм Харківської області (а.с.16). 21 серпня 2017 року [PERSON] надано письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Донецької області Заря В.В., відповідно до якої [PERSON] надає згоду на тимчасовий виїзд за кордон його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у період з 25.09.2017 по 25.09.2018 у супроводі його матері [PERSON] (а.с.18). [PERSON] 01.10.2018 надано письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М. та зареєстровану в реєстрі за №1121, відповідно до якої [PERSON] дає згоду на тимчасовий виїзд за кордон в період з 01.10.2018 до 01.10.2019 свого неповнолітнього сина громадянина України [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері [PERSON] , [INFO] . При цьому, у заяві вказано, що батьківство [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , перевірено за його свідоцтвом про народження (а.с.17). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, про що 26.03.2019 складено відповідний актовий запис №260 в Ізюмському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.14). [PERSON] зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові із заявою про повторну видачу їй свідоцтва про смерть [PERSON] , однак їй було відмовлено, у зв`язку з неможливість встановлення родинних стосунків між нею та [PERSON] (а.с.22). Пунктом 1 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Слід зазначити, що родичами, в розумінні\~Цивільного процесуального кодексу\~є, зокрема, чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка. Положеннями п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року\~\~«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 2 абз. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~\~якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка,у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Судом встановлено, що встановлення даного факту необхідно заявниці [PERSON] для отримання спадщини за законом після смерті своїх бабусі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та дідуся [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 Р- «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (Із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України N15 ВІД 25.05.1998 р.), суд має право розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявнику для отримання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, всебічно та повно оцінивши наявні докази, вважає що зiбранi у справi докази та їх належна оцiнка дають пiдстави для встановлення факту, що має юридичне значення - факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved