Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що вона являється донькою [PERSON]. 30 листопада 2016 року [PERSON], що мешкала за адресою: м. Луганськ, пров. Робочий, 14 померла у м. Луганську, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 00335, виданим Державною установою «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 4» м. Луганська від 30 листопада 2016 року, довідкою про причину смерті № 00335, виданою Державною установою «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 4» м. Луганська від 30 листопада 2016 року та попереднім договором на надання ритуальних послуг. В звязку з відсутністю у м. Луганську установ ЗАГС, вона не може отримати свідоцтво про смерть своєї матері. Крім того, про неможливість зареєструвати смерть за медичними документами, оформленими медичними закладами, які розташовані на території, непідконтрольній українській владі, Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області надав відповідь про відмову. Просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], місце народження: с. Красна Поляна Черемисівського району Курської області, померла у віці 86 років 30 листопада 2016 року в м. Луганську Луганської області. Причина смерті: хронічна серцева недостатність ІІІ, дифузний кардіосклероз. Згідно заяви заявник та представник заявника просять суд розглядати справу без їх участі (а.с.3). Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, згідно заяви просить суд розглядати справу без участі представника. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 30 листопада 2016 року за місцем свого мешкання, а саме у м. Луганську померла матір заявника [PERSON], [INFO] в результаті хронічної серцевої недостатності ІІІ, дифузного кардіосклерозу, що підтверджується доданою до заяви копією лікарського свідоцтва про смерть № 00335 від 30.11.2016 року та довідкою про причину смерті, складених Луганською міською багатопрофільною лікарнею № 4 (а.с.6,7). Також суду надано копію попереднього договору на поховання [PERSON], який укладала з МЧП «Ритуал Сервіс» заявник [PERSON] (а.с.9). Родинні відносини між заявником [PERSON] та померлою підтверджуються копією свідоцтва про народження заявника (а.с.5). Листом від 15.03.2017 року за № 211/17.25-98 Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовив заявнику у реєстрації смерті [PERSON], оскільки для реєстрації смерті предявлені документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі (а.с.10). Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України,Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05 листопада 2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть № 00335 від 30.11.2016 року та довідка про причину смерті, які були видані в м. Луганськ не створює правових наслідків, але в той же час воно містить фактичні дані відповідно до ст. 57 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення факту смерті необхідно заявнику оформлення спадщини. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] померла 30 листопада 2016 року в м. Луганську підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами, та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved