Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Заявник [PERSON] Окерт позовні вимоги підтримав в повному обсязі на підставі викладених у заяві обставин та пояснив, що помилка у написанні його прізвища у договорі дарування виникла у звязку із невірним перекладом його прізвища і від встановлення цього факту залежить його право зареєструвати своє місце проживання та продовження терміну посвідки на тимчасове проживання на території України. Представник зацікавленої особи реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції Одеської області, у судове засідання не явився, надала суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти вимог заявника, просила розглянути справу без її участі. Представник зацікавленої особи КП «Ренійське бюро технічної інвентаризації» направив до суду заву, в якій вказала, що не заперечує проти вимог заявника, просила розглянути справу без її участі. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія договору дарування від 19.11.2004 р., згідно якого [PERSON] подарував, а громадянин ПАР Потгітер Окерт, ідент. номер [NUMBER] прийняв у дар житловий будинок по вул.. Кірова, 10 в м. Рені Одеської області; копія посвідки на тимчасове проживання на території України громадянина ПАР [PERSON] Окерт, ідент. номер [NUMBER]; копія паспорту громадянина ПАР [PERSON] Окерт з нотаріально посвідченим перекладом. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що заявник [PERSON] Окерт 29.12.2004 р. на підставі нотаріально посвідченого договору дарування набув право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул.. Кірова, 10 в м. Рені Одеської області, 25.05.2005 р. цей договір було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Згодом заявник помітив, що його прізвище у договорі дарування записано з помилкою, а саме замість «Потхітер» вказано «Потгітер», хоча в посвідці та тимчасове проживання в Україні прізвище заявника записано як «Потхітер». Так як посвідка на тимчасове проживання в Україні є строковим документом, а для продовження її дії заявнику необхідно мати зареєстроване місце проживання, то враховуючи розбіжності між посвідкою та правовстановлюючим документом на житловий будинок, заявник не має можливість зареєструватись в ньому. Виправити ці розбіжності в позасудовому порядку є неможливим, тому ця обставина змусила заявника звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення у заявника права на реєстрацію місця проживання у належному йому житловому будинку. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідка, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Факт належності заявнику правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними спорудами по вул.. Кірова, 10 в м. Рені Одеської області, а саме договору дарування від 29.12.2004 р. підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила, що причиною розбіжностей в написанні прізвища заявника в договорі дарування та в посвідці на тимчасове проживання в Україні, став невірний переклад. Вона підтвердила, що особа, яка вказана у договорі дарування від 29.12.2004 р. і заявник, це одна і та сама людина, хоча при укладанні цього договору вона не була присутня, однак достовірно знає, що він є володільцем цього житлового будинку. Ці обставини підтверджуються і матеріалами справи, а саме договором дарування від 29.12.2004 р., в якому прізвище одарованої особи вказано як «Потгітер» Окерт, ідентифікаційний номер [NUMBER], громадянин ПАР та посвідкою на тимчасове проживання в України на громадянина ПАР «Потхітер» Окерт від 18.07.2014 р., в якій вказано той же самий ідентифікаційний номер [NUMBER]. Згідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у т.ч. і про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У даному випадку прізвище заявника у договорі дарування від 29.12.2004 р., реєстраційний номер № 3796 «Потгітер» не збігається із прізвищем у посвідці на тимчасове проживання - «Потхітер», у звязку із невірним перекладом прізвища громадянина ПАР. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню, а факт належності заявнику правовстановлюючого документу - встановленню, оскільки він має юридичне значення, тобто від нього залежить право виникнення у заявника права на реєстрацію свого місця проживання у належному йому житловому будинку, а в подальшому і продовження терміну посвідки на тимчасове проживання на території України.

Outcome: approved