Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся з даною заявою до суду, в якій зазначив, що 03 квітня 2017 року він звернувся до УПФУ в Сватівському районі Луганської області з питанням призначення пенсії за віком. Але в оформленні йому пенсії було відмовлено, оскільки в трудовій книжці в графі народження міститься виправлення року народження, на першій сторінці відсутня печатка підприємства, яке оформило видачу трудової книжки. Таким чином викликає сумнів у її видачі йому - заявнику, оскільки виправлення у зазначенні року народження проведені з порушенням вимог інструкції «Про порядок ведення трудових книжок». На даний час усунути в документі вказаний недолік неможливо в зв'язку з давністю та способом її оформлення, що вбачається візуально. В зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду. Просить суд встановити факт належності йому трудової книжки серії БТ-1 № [NUMBER], яка заповнена особою, відповідальною за видачу трудових книжок [PERSON] 29 січня 1982 року на прізвище [PERSON], ім'я [PERSON], по батькові [PERSON], рік народження [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились, згідно заяви [PERSON], остання просить суд розглядати справу без їх участі, на задоволенні вимог наполягає (а.с.38). Згідно поданої заяви управління Пенсійного фонду України в Білокуракінському районі Луганської області просить суд розгляд справи провести без участі представника управління, справу просить вирішити на розсуд суду. Згідно Постанови КМУ № 988 від 21 грудня 2016 року - управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі приєднано до Білокуракінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (а.с.44-49). На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні надані докази в їх сукупності, вважає за можливе задовольнити вимоги в повному обсязі, оскільки суд встановив наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заявника про належність трудової книжки № БТ-1 № [NUMBER], яка видана на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.4-13). Дата народження заявника підтверджується: копією свідоцтва про народження заявника (а.с.14), копією військового квитка (а.с.15), копією паспорта заявника (а.с.5-6), де зазначена дата народження [PERSON] - [INFO] року. Згідно нотаріально посвідченої заяви свідка [PERSON], остання цією заявою стверджує, що вона дійсно працювала з 02 лютого 1982 року по 15 травня 1989 року в Старобільському мехотряді підвищення родючості земель (рос. - Старобельский мехотряд повышения плодородия почв) на посаді інспектора по кадрам. На той час її прізвище було «[PERSON]», а після одруження - «[PERSON]». В той час на згаданому підприємстві працював і [PERSON]. Підтвердила, що саме вона виписувала йому трудову книжку, який на той час працював шофером на підприємстві. У відповідності до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігається з ім'ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин,військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Отже, з урахуванням вищенаведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі викладеного, та

Outcome: approved