Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Заявник [PERSON], звернулася в суд з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, щодо її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що з 2015 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. За час спільного проживання з [PERSON] завагітніла, однак не дочекавшись народження дитини такий помер [INFO] року. [INFO] народився син - [PERSON]. При реєстрації його народження запис про батька вчинено відповідно ч.1 ст.135 СК України. Встановлення факту батьківська необхідно для того, щоб у актовому записі про народження сина, [PERSON], [PERSON] був зазначений його батьком від якого він походить, а також для захисту майнових та немайнових прав і законних інтересів малолітнього, отримання соціальних пільг. Заявник [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: Жидачівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану - [PERSON] подала заяву, в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності, оскільки проти задоволення заявлених заявником вимог не заперечують. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. В поданій до суду заяві [PERSON] пояснила, що з 2015 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. За час спільного проживання з [PERSON] завагітніла, однак не дочекавшись народження дитини такий помер [INFO] року. [INFO] народився син - [PERSON]. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Так, вищевказані обставини підтвердили суду, наданими письмовими поясненнями, які сформовані та завірені належним чином, свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що заявниця дійсно проживала з [PERSON], за час якого завагітніла однак не дочекавшись народження дитини такий помер [INFO] року. [INFO] народився син - [PERSON], який походить від [PERSON] /а.с. 24-25/. У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах . Окрім того, факт батьківства підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER], яке видано виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, згідно якого такий помер [INFO] року; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], відповідно до якого вбачається, що останній народився через сім місяці місяців після смерті [PERSON], тобто не виключає походження дитини від вказаної особи, а також довідкою за №1819 від 22 листопада 2017 року, виданою Новострілищанською селищною радою Жидачівського району Львівської області, з якої вбачається, що заявниця [PERSON] дійсно проживала і вела спільне господарство з [PERSON] в с. Квітневе до дня смерті останнього, котра наступила [INFO] року. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлення факту батьківства має для заявниці [PERSON] юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту майнових та немайнових прав і законних інтересів малолітнього [PERSON] та отримання соціальних пільг. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1ст.135 СК України, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановити факт батьківства [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, щодо її малолітнього сина - [PERSON], [INFO].

Outcome: approved