Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2009 року по [INFO] тобто на день смерті [PERSON] В обґрунтування заяви посилалася на те, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті заявник знайшла договори про відкриття банківських рахунків в АТ «Ощадбанк» та АТ «Ідея Банк» на ім`я [PERSON] Оскільки [PERSON] не має кровних родичів, заявник 06.11.2018 року звернулася до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову, оскільки вона не є спадкоємцем за законом, спадкоємець заповіту не складав, а факт проживання зі спадкоємцем однією сім`єю повинен встановити суд. За таких обставин факт проживання однією сім`єю заявниці [PERSON] та спадкоємця [PERSON] з 2009 року по [INFO], тобто на день смерті [PERSON] , необхідно встановити заявниці для подальшого спадкування спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] На обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що її родина з 1989 року підтримували дружні відносини зі спадкоємцем [PERSON] та його матір`ю [PERSON] . У лютому 2009 року [PERSON] захворіла та практично не виходила з квартири. Заявниця стала доглядати за нею: щоранку та щовечора приходила до неї, готувала їжу, прибирала в квартирі, купувала ліки. 16.03.2009 року за місцем мешкання [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , приватним нотаріусом Троян Я.М. був посвідчений Спадковий договір між [PERSON] (Відчужувач) з одного боку та [PERSON] , [PERSON] (Набувачі), з іншого. Відповідно до Спадкового договору заявниця та її чоловік [PERSON] зобов`язувалися виконувати передбачені в ньому розпорядження Відчужувача і в разі смерті набувають право власності на належне Відчужувачу майно: квартиру; [ADDRESS] . Згідно п. 2.2 Спадкового договору, у разі смерті [PERSON] ( Відчужувача ) Набувачі прийняли на себе зобов`язання надати довічне проживання та користування квартирою [ADDRESS] , яка є предметом цього договору, її синові [PERSON] , надаючи йому такі ж самі умови, як і самій [PERSON] , а саме щотижня відвідувати, купувати одяг, продукти харчування, побутові речі, у разі потреби забезпечувати необхідним медичним доглядом та лікуванням, забезпечувати згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами, сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця, надавати грошову винагороду в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, організовувати поховання шляхом кремації, відзначати роковини смерті. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] заявник разом зі своїм чоловіком стали проживати разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а відзначивши 40 днів смерті [PERSON] , запропонували її сину [PERSON] переїхати до її квартири за адресою: [ADDRESS] , на що останній охоче погодився. Отже, з 2009 року [PERSON] став постійно проживати в родині заявниці. Кожного року разом вони відпочивали улітку, заявниця дбала про нього, забезпечувала одягом та ліками. [INFO] [PERSON] помер. Отже, [PERSON] з березня 2009 року по [INFO] проживали однією сім`єю з [PERSON] , усі зобов`язання за Спадковим договором вона разом з чоловіком [PERSON] виконала добросовісно та в повному обсязі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2018 року дана цивільна справа передана за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.02.2019 року відкрито провадження по даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження, призначено підготовче судове засідання у справі, залучено в якості заінтересованої особи Харківську міську раду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.04.2019 року закрито підготовче засіданні по даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 10.05.2019 року надійшла заява [PERSON] про витребування з Восьмої Харківської державної нотаріальної контори спадкової справи відносно [PERSON] . Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 19.11.2018 року за № 3623/5 «Про перейменування та реорганізацію деяких державних нотаріальних контор», наказом Головного територіального управління юстиції в Харківській області від 14.05.2019 року за № 1013/к «Про призначення працівників державної нотаріальної контори», Восьму Харківську державну нотаріальну контору було реорганізовано шляхом приєднання до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, яка є правонаступником Восьмої Харківської державної нотаріальної контори. 23.05.2019 року надійшов лист з П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори про залучення до матеріалів справи інформаційної довідки з Спадкового реєстру від 23.05.2019 року за № 56269239; належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала. Пояснила суду, що первісно ще за радянських часів склалися міцні дружні стосунки між батьками її чоловіка [PERSON] та батьками [PERSON] , ці сім`ї, які мешкали в різних республіках СРСР , неодноразово їздили у гості одна до іншої, сам [PERSON] будучи студентом Харківського юридичного інституту весь період навчання мешкав саме в сім`ї [PERSON] . Після смерті чоловіка [PERSON] , з родичів мала виключно сина інваліда дитинства [PERSON]., а з роками та досягненням похилого віку стала потребувати сторонньої допомоги. Весь цей час [PERSON] та його дружина, заявниця по справі, які оселилися у м.Харкові, продовжували підтримувати з ними дружні стосунки, а з часом, коли потреба у догляді як [PERSON] , так і її сина [PERSON] стала безумовною, вони уклали з цього приводу договір спадковий договір. Після смерті [PERSON] , дотримуючись умов спадкового договору, заявниця та її чоловік продовжували піклуватися над її сином [PERSON] , який через наявність психічних розладів був безпорадною людиною, не міг мешкати сам в окремому приміщенні, потребував допомоги у побуті та психологічної підтримки. Для зручності, [PERSON] оселився в квартирі заявниці та її сім`ї за адресою: [ADDRESS] , всі побутові проблеми за нього вирішувала заявниця, дбала про приготування їжі, прання, прибирання, придбання ліків, забезпечуючи його всім необхідним, не залишаючи [PERSON] одного на тривалий час, надаючи йому догляд навіть під час власного відпочинку сім`ї. Не маючи потреби у використанні власних коштів, будучи забезпечений житлом та доглядом, в той час як після смерті [PERSON] права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , набули [PERSON] та її чоловік, несли витрати на її утримання, [PERSON] здійснював грошові заощадження у банку, проти чого не заперечували Колбая. Такі відносини тривали до самої смерті [PERSON] , поховання якого було здійснено також за рахунок сім`ї заявниці, а тому, за відсутності інших спадкоємців за законом, [PERSON] просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю та [PERSON] з 2009 року по [INFO], для подальшого спадкування спадщини [PERSON] у вигляді грошових заощаджень. Представник заінтересованої особи Харківської міської ради - Лях І.Ю., яка діє на підставі довіреності від 20.12.2018 року, у судове не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за відсутності представника Харківської міської ради, просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права сторін. Представник заінтересованої особи Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, правонаступником якої є П`ята Харківська державна нотаріальна контора, у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у відсутність представника нотаріальної контори до вирішення справи по суті, у вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.08.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 12652. З матеріалів спадкової справи № 710/2018, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що відповідно до відповіді АТ «Ідея Банк» від 04.12.2018 року № 14.1/8336/БТ на ім`я [PERSON] в АТ «Ідея Банк» відкрито наступні рахунки: 1. Поточний рахунок [NUMBER] - договір № С-507-005072-18-980 від 23.01.2018 року. Станом на 03.12.2018 року залишок на рахунку складає 13702,89 грн.; 2. Депозитний рахунок [NUMBER] - договір № 90.00.449872 від 21.04.2017 року. Станом на 03.12.2018 року залишок на рахунку складає 145 000 грн. Сума нарахованих відсотків станом на 03.12.2018 року складає 2 065,07 грн.; 3. Депозитний рахунок [NUMBER] - договір № D-0507/7260 від 23.01.2018 року. Станом на 03.12.2018 року залишок на рахунку складає 12 000 грн. Сума нарахованих відсотків станом на 03.12.2018 року складає 162,57 грн. Заповідальне розпорядження не оформлялось. Відповідно до відповіді ПАТ «Державний ощадний банк України» від 07.12.2018 року № 46/12-05/465/14183, на ім`я [PERSON] станом на 04.12.2018 року наявна інформація та рахунки у наступних установах філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк»: у ТВБВ № 10020/0450: № [NUMBER] (старий № [NUMBER], відкритий 31.10.1988 року) - сума залишку 5292,37 грн.; № [NUMBER] (відкритий 22.01.2014 року) - сума залишку 0,00 грн.; № [NUMBER] (відкритий 12.06.2014 року) - сума залишку 0,00 грн.; № [NUMBER] (компенсація 1997 р.) - 3512,25 грн.; № [NUMBER] (компенсація 1997 р.) - сума залишку 1663,80 грн. Заповідальні розпорядження по зазначених рахунках відсутні. Відповідно до даних копії спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , встановлено наступне. У строки, визначені для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України, 06.11.2018 року [PERSON] звернулася до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] . Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою зареєстровано в Спадковому реєстрі здійснено реєстрацію спадкової справи № 63269647 06.11.2018 року. Відповідною перевіркою даних Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) даних про наявність заповітів та спадкових договорів від імені [PERSON] не виявлено. Заповідальних розпоряджень на рахунках померлого також не виявлено. Крім того, згідно з інформацією з Реєстру територіальної громади м.Харкова встановлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований один за адрсеою: [ADDRESS] . Таким чином даних про наявність спадкоємців за заповітом, родичів, які б в силу положень ст.ст.1261-1263, 1265 ЦК України, які б у визначений законом строк та спосіб прийняли спадщину після смерті [PERSON] , суду не надано. З боку Восьмої Харківської державної нотаріальної контори заявниці [PERSON] надано письмову відповідь про необхідність підтвердження підстав спадкування за законом після смерті [PERSON] . Таким чином встановлено, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] необхідно заявнику для отримання спадщини, оскільки визнання факту проживання вказаних осіб однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини автоматично призводить до визнання заявника спадкоємцем четвертої черги відповідно до статті 1264 ЦК України. Отже встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що полягають у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги. За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Судовим розглядом встановлено, що родина заявника підтримувала дружні відносини з [PERSON] та його матір`ю [PERSON] тривалі роки. 16.03.2009 року між [PERSON] (Набувач) з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] (Набувачі) - з іншої сторони, укладено Спадковий договір, який посвідчений 16.03.2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Троян Я.М., відповідно до якого Набувачі зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження Відчужувача і в разі смерті її смерті набувають право власності на належне Відчужувачу майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира належить Відчужувачу на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 13.05.1993 року, згідно із розпорядженням від 13.05.1993 року № 2262, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 19.05.1993 року за реєстровим № П-2-209. П. 2.1 вказаного договору передбачено, що за життя Відчужувача на Набувачів за цим договором покладаються такі обов`язки: щонеділі відвідувати Відчужувача, купувати для Відчужувача одяг, продукти харчування, побутові речі, у разі потреби забезпечувати Відчужувача необхідним медичним доглядом та лікуванням, забезпечувати Відчужувача згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами, сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця, надавати Відчужувачу грошову винагороду в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до п.п. 2.2 Спадкового договору, у разі смерті Відчужувача Набувачі зобов`язані надати довічне проживання та користування квартирою [ADDRESS] , яка є предметом цього договору, синові Відчужувача - [PERSON] , надаючи йому такі ж самі умови, які викладені в розділі 2 цього договору. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції 01.04.2009 року. За таких обставин відповідно до умов спадкового договору від 16.03.2009 року право власності на квартиру [ADDRESS] набули заявниця [PERSON] та її чоловік [PERSON] В той же час після смерті Відчужувача [PERSON] до [PERSON] та її чоловіка [PERSON] відповідно до умов п.п. 2.2 Спадкового договору перейшли зобов`язання надати довічне проживання та користування квартирою [ADDRESS] [PERSON] , надаючи йому такі ж самі умови, які викладені в розділі 2 цього договору, а саме : щонеділі відвідувати [PERSON]., купувати для нього одяг, продукти харчування, побутові речі, у разі потреби забезпечувати необхідним медичним доглядом та лікуванням, забезпечувати згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами, сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця, надавати грошову винагороду в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Як встановлено в судовому засіданні, дотримуючись умов спадкового договору, заявниця та її чоловік продовжували піклуватися [PERSON] , який через наявність психічних розладів був безпорадною людиною, не міг мешкати сам в окремому приміщенні, потребував допомоги у побуті та психологічної підтримки. Для зручності, [PERSON] оселився в квартирі заявниці та її сім`ї за адресою: [ADDRESS] , всі побутові проблеми за нього вирішувала заявниця, дбала про приготування їжі, прання, прибирання, придбання ліків, забезпечуючи його всім необхідним, не залишаючи [PERSON] одного на тривалий час, надаючи йому догляд навіть під час власного відпочинку сім`ї. Не маючи потреби у використанні власних коштів, будучи забезпечений житлом та доглядом, в той час як після смерті [PERSON] права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , набули [PERSON] та її чоловік, несли витрати на її утримання, [PERSON] здійснював грошові заощадження у банку, проти чого не заперечували Колбая. Такі відносини тривали до самої смерті [PERSON] , поховання якого було здійснено також за рахунок сім`ї заявниці. Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні свідками [PERSON] , який пояснив, що для зручності, [PERSON] оселився в квартирі заявниці та її сім`ї за адресою: [ADDRESS] , всі побутові проблеми за нього вирішувала заявниця, дбала про приготування їжі, прання, прибирання, придбання ліків, забезпечуючи його всім необхідним, не залишаючи [PERSON] одного на тривалий час, надаючи йому догляд навіть під час власного відпочинку сім`ї. Такий догляд за [PERSON] був пов`язаний з наявністю в нього психічних розладів, а саме неможливістю обслуговувати себе у побуті, побоювання за побутові дрібниці та ін. Поховання [PERSON] також здійснено за рахунок матеріальних та фізичних зусиль заявниці, про що надано відповідне свідоцтво про поховання. Звернення щодо спадкування після смерті [PERSON] заявниця здійснила за згодою чоловіка, який в свою чергу прав на спадкування не висуває. Свідок [PERSON] також підтвердила суду, що після смерті своєї матері [PERSON] оселився в квартирі заявниці на правах члена її родини , мав у цій квартирі особисті речі, ліжко, у побуті залежав виключно від послуг та догляду заявниці , вони харчувалися спільно. Аналогічні пояснення надала суду свідок [PERSON] , яка крім зазначеного пояснила, що у випадку тимчасової відсутності за місцем проживання заявниці, або членів її сім`ї, безпорадному у побутовому плані [PERSON]. на прохання заявниці надавала допомогу сама свідок та її мати. Таким чином вказані свідки підтвердили факт того, що після смерті [PERSON] її син [PERSON] на правах члена сім`ї, будучи поєднаний спільним побутом, оселився за адресою проживання заявниці [PERSON] Відповідно до частини другої, частини четвертої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зокрема, згідно зі ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у вищевказаній Постанові Пленуму Верховного суду України, до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі: проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Суд звертає увагу на те, що наявність зареєстрованого шлюбу важливо лише для з`ясування факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, які перебувають у фактичних сімейних відносинах, і не має значення для інших випадків. У пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. На підставі наведеного, суд вважає встановленим та доведеним факт того, що після смерті [PERSON] її син [PERSON] на правах члена сім`ї, будучи поєднаний спільним побутом, оселився за адресою проживання заявниці [PERSON] , яка надавала йому одяг, продукти харчування, побутові речі, лікувальними засобами, матеріальну допомогу , в той час як вони обопільно були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема [PERSON] піклувався духовним розвитком неповнолітніх дітей заявниці, здійснював дрібні побутові покупки для задоволення потреб сім`ї в цілому, вони здійснювали спільний відпочинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved