Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Вільногірська, Дніпропетровської області, паспорт громадянки України [NUMBER] , виданий Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 12.09.1997 року, зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , є однією і тою ж фізичною особою, чиє ім`я, яке зазначено у її паспорті як [PERSON] (на російській мові, стор. 2), а в її трудовій книжці [NUMBER] від 22.03.1979 р. та в Свідоцтві про її народження [NUMBER] від 10.09.1960 року, зазначені як [PERSON] (на російській мові). В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що розбіжності у зазначенні її імені « [PERSON] », « [PERSON] » у трудовій книжці та її паспорті громадянина України зумовлені тим, що працівники органу внутрішніх справ по різному переклали її ім`я з російської на українську мову. Внаслідок таких помилок, в неї на даний час, виникла розбіжності в зазначені її імені в її паспорті і її імені, зазначеного у трудовій книжці, що не дозволяють їй в найближчому майбутньому оформити пенсію. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт, що має юридичне значення. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану П`ятихатського району та місту Вільногірську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явилася, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особа Вільногірського міського сектор Державної міграційної служби України Головного управління в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що у паспорті громадянина України серія [NUMBER] виданого Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 12 вересня 1997 року, ім`я заявника вказано на російській мові, як « [PERSON] », (а.с. 3). Згідно до свідоцтва про народження заявника, [NUMBER] виданого 10 вересня 1960 року Вільногірським РАЦ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ім`я заявника вказано « [PERSON] » (а.с. 12). Відповідно до копії трудової книжки, яка заповнювались 22.03.1979 року ім`я заявника вказано « [PERSON] » (а.с. 6). У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Отже, поза розумним сумнівом під час заповнення трудової книжки та паспорта була допущена помилка в особистих даних особи. За таких обставин, суд доходить висновку про те, що заява [PERSON] , про встановлення факту що має юридичне значення, є законною та обґрунтованою, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому наявні правові підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного

Outcome: approved