Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту смерті її матері [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] послалась на те, що її мати - [PERSON] [INFO] проживала в м. Луганську, та [INFO] померла в м. Луганську, що є тимчасово окупованою територією України.В медичному закладі - полікліниці №12 м. Луганська заявниці було видане лікарняне свідоцтво про смерть № 356.Поховання було здійснено 14.11.2017 року на кладовищі в м. Луганську. Однак зареєструвати смерть матері [PERSON] у встановленому законом порядку заявник не має можливості, оскільки для проведення державної реєстрації смерті «лікарняне свідоцтво про смерть», видане на території м. Луганська, що є окупованою територією не є підставою для реєстрації факті смерті на території України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлена судом належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, вимоги заяви підтримала. Заінтересована особа - Фастівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про день слухання справи, через канцелярію суду надали письмову заяву з проханням розглянути справу в їх відсутність, заяву підтримали. Суд, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зацікавленої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається з матеріалів справи, що заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] 05 грудня 1987 року вийшла заміж за [PERSON], та взяла його прізвище «[PERSON]» (а.с.16). Мати заявника [PERSON] («[PERSON]» шлюбне прізвище) [PERSON], народилась [INFO] проживала в м. Луганську (а.с.9). [INFO] [PERSON] померла в м. Луганську, що є тимчасово окупованою територією України, де і була похована. [INFO] в медичному закладі - полікліниці №12 м. Луганська заявнику [PERSON] було видано лікарняне свідоцтво про смерть №356 матері (а.с.10), однак зареєструвати смерть матері [PERSON] у встановленому законом порядку вона не має можливості, оскільки для проведення державної реєстрації смерті «лікарняне свідоцтво про смерть», видане на території м. Луганська, що є окупованою територією не є підставою для реєстрації смерті на території України. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, що визначено постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред»явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.11). Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1 150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров'я України. Проте на території м. Луганська, документи про смерть видаються за формою, встановленою законодавчими нормами Луганської народної республіки, яка не є прийнятною для українських органів влади. До того ж, згідно Правил, державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Місцем проживання та настання смерті померлого, в даному випадку, є м. Луганськ, тому родичі померлої не мають підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон про куповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово купованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Метою встановлення факту смерті [PERSON] є реалізація спадкових прав заявника. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] та наявності правових підстав для її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved