Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він народився [INFO] в с. Ватич Орхейського району Молдавської РСР. Його батьки - [PERSON] та [PERSON] були громадянами СРСР та були прописані в м. Комсомольську Хабаровського краю. На момент народження заявника, його батьки знаходилися в Молдавській РСР у гостях. Через півроку після народження заявника, а саме у травні 1990 року батьки переїхали на постійне місце проживання до с. Воскресенка Новотроїцького району Херсонської області Української РСР. З травня 1990 року по липень 1991 року він мешкав та був зареєстрований разом з батьком у с. Воскресена Новотроїцького району Херсонської області Української РСР. Потім його батько залишив сім'ю та поїхав з с. Воскресенка і більше не повертався. Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області батька позивача - [PERSON] з 31.03.1997 року визнано безвісті зниклим. З травня 1990 року постійно проживає на території України. З 01.09.1991 року відвідував ясла-садок «Росинка», з 01.09.1998 року по 23.06.2006 року навчався у Воскресенській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, у 2012 році закінчив Ялтинське вище професійне училище будівельних і харчових технологій і здобув професію «кухар, кондитер, офіціант». З 2012 року постійно проживає, та працює в м. Донецьку. Має намір продовжувати навчання у вищому навчальному закладі. На теперішній час його наречена - [PERSON] чекає дитину, батьком якої є заявни, однак із документів, що посвідчують його особу він має лише свідоцтво про народження. Паспорта громадянина України в нього не має, що не дозволяє йому повною мірою реалізувати свої права, стосовно його подальшого навчання та офіційного працевлашутвання. З питання набуття громадянства України та документування його паспортом громадянина України він неодноразово звертався до міграційної служби Донецької області. Консульським відділом посольства Російської Федерації в м. Одеса йому було видано довідку про відсутність в нього громадянства Росії. В 2013 році Куйбишевським РВ у м. Донецьку ГУ ДМСУ в Донецькій області його особу було встановлено та видано довідку про встановлення особи, але не встановлено його належність до громадянства України. Надати підтвердження мешкання на території України станом на 24.08.1991 року заявник не має можливості, тому, що у с. Воскресенка було втрачено погосподарську книгу, в яку було внесено відомості про реєстрацію заявника та його батька. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 24.10.2013 року було встановлено факт постійного проживання заявника в Україні станом на 24.08.1991 року. Це рішення він надав до міграційної служби, проте йому було роз'яснено, що для надання документів щодо підтвердження належності до громадянства України, необхідно підтвердити факт того, що його батько був громадянином колишнього СРСР. Заявнику надати необхідні підтвердження неможливо. У зв'язку з викладеним просив встановити факт його постійного проживання на території України з 1990 року по липень 1991 року. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в заяві. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився надавши до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до виписки № 651 від 14.11.2011 року з погосподарської книги №7, особовий рахунок[NUMBER] за 1992 рік по Воскресенській сільській раді в с.Воскресенка, по вул. Центральна, проживали [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та заявник [PERSON], [INFO] (а.с. 3) Як вбачається з довідки № 24 від 17.06.2013 року, виданої Генеральним консульством Расійської Федерації, заявник не є громадянином Росії (а.с. 5). Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 24.10.2013 року встановлено факт постійного проживання [PERSON], [INFO], уродженця с. Ватич Орхейського району Молдавської РСР, на території України станом на 24 серпня 1991 року. (а.с.4). У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку встановлюються факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення власних або майнових прав фізичної особи, якщо законом не передбачено інший порядок їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України. Судом встановлено, що на теперішній час [PERSON] звернувся до Державної міграційної служби, для набуття громадянства України, згідно ч.1 ст.8 ЗУ «Про громадянство України», однак йому було роз'яснено, що для надання документів щодо підтвердження належності до громадянства України, необхідно підтвердити факт того, що батько позивач був громадянином колишнього СРСР. Позивач надати необхідні підтвердження не має змоги. Досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що [PERSON] постійно проживав на території України з 1990 року по липень 1991 року. . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України з 1990 року по липень 1991 року, що передбачено п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного, п. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», ст.ст. 256, 257 ЦПК України,

Outcome: approved