Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що з липня 1977 року він разом зі своєю матір'ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] проживали в квартирі [ADDRESS] в Лівобережному районі міста Маріуполя. Зазначена квартира належала на праві власності [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина на вказану квартиру. Оскільки на день смерті [PERSON] в квартирі були зареєстровані та проживали вітчим [PERSON] та брат [PERSON] то вони фактично прийняли спадщину. Вітчим [PERSON] звернувшись до нотаріальної контори отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину, та свідоцтво на право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. Брат [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, але вважається таким що прийняв спадщину фактично. Вітчим [PERSON] в подальшому, 17 червня 2011 року, подарував свою частку в квартирі в розмірі 3/4 частини - позивачу. Брат позивача - [PERSON] помер [INFO], на час його смерті в квартирі був зареєстрований лише [PERSON], який фактично і прийняв спадщину після смерті [PERSON] Після смерті матері [PERSON] вітчим [PERSON] захворів, та потребував постійного догляду. С часом взагалі перестав виходити на вулицю, не міг сам себе доглядати, та піклуватися про себе. Брат [PERSON], будучи зареєстрованим в квартирі, постійно в ній не проживав оскільки тривалий час знаходився в місцях позбавлення волі, де і помер. Таким чином в період з березня 2007 року по день смерті [PERSON] тоб то по 10 листопада 2013 року позивач постійно проживав в квартирі [ADDRESS] в місті Маріуполі. Просить суд встановити факт його спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] з березня 2007 року по день смерті [PERSON] а саме по [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його захисник адвокат [PERSON] повністю підтримали вимоги, та надали пояснення аналогічні викладеним в заяві. Просять задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву с проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 8 серпня 1966 року Орджонікідзевським відділом РАЦ міста Жданова, актовий запис № 959. ( а.с.7) 5 липня 1977 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що Будинком Одруження міста Жданова ( Маріуполя) було зроблено відповідний актовий запис № 2347. Після одруження подружжю було надано прізвище [PERSON]. (а.с.7) У подружжя [PERSON], [INFO] народився син - [PERSON], про що Орджонікідзевським відділом РАЦ міста Жданова (Маріуполя) було зроблено відповідний актовий запис 882. ( а.с.8) Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна № 16886228 від 20 травня 2014 року, квартира [ADDRESS], належить [PERSON] в розмірі 1/4 частки, та [PERSON] на підставі договору дарування ( а.с.13,14) в розмірі 3/4 частини. ( а.с.9,10) [PERSON] померла [INFO], про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецький області 24 січня 2007 року було зроблено відповідний актовий запис № 135. ( а.с.12) Згідно довідки виданої ЖБК «Електрон» № 5 від 30 липня 2014 року, на момент смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS], були зареєстровані чоловік [PERSON] та син [PERSON] ( а.с.11) [PERSON] помер [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, 23 червня 2011 року, було зроблено відповідний актовий запис № 1153. ( а.с.17) [PERSON], помер [INFO], про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби маріупольського міського управління юстиції у Донецький області, 11 листопада 2013 року зроблено відповідний актовий запис № 1451. ( а.с.19) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони проживають по сусідству з квартирою [ADDRESS] в місті Маріуполі з моменту заселення будинку. Позивача знають з дитинства. В 2007 році померла мати позивача - [PERSON] В квартирі залишився проживати чоловік померлої - [PERSON] Брата позивача - [PERSON], який був зареєстрований в зазначеній квартирі, вони майже не бачили, оскільки він відбував покарання у місцях позбавлення волі. Після смерті [PERSON] у її чоловіка похитнулося здоров'я. У нього боліли ноги, він перестав виходити на вулицю, а в подальшому взагалі перестав вставати. Весь цей час, за [PERSON] доглядав його пасинок - [PERSON], спочатку просто приходив, прибирав та готував їжу, а з березня 2007 року, взагалі переїхав та постійно з ним проживав на протязі п'яти років. [PERSON] доглядав за [PERSON] як за рідним батьком. Викликав лікарів до дому, купував необхідні ліки та речі. Після смерті [PERSON]. похоронами займався саме [PERSON] У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як передбачено положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обв'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7«Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] проживав разом з [PERSON] з березня 2007 року по день його смерті, тоб то до [INFO]. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 55772403, 24 лютого 2014 року була зареєстрована спадкова справа після померлого [PERSON]. ( а.с.21) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1752/02-31 від 9 серпня 2018 року, [PERSON]. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO], [PERSON], у зв'язку з відсутністю встановлення факту проживання однією сім'єю. ( а.с.22) Згідно ч. 1 ст. 234 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.3 ст.235 ЦК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на наведені вище письмові докази, покази свідків [PERSON] та [PERSON] суд вважає доведеним факт того, що заявник [PERSON] на момент відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем [PERSON] з березня 2007 року по день його смерті, а саме по [INFO] в квартирі [ADDRESS] Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved