Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його дружини [PERSON], яка померла [INFO] в м. Луганськ. Посилався на те, що він звернувся до нотаріальної контори за місцем свого проживання з заявою про прийняття спадщини. Зазначав, що нотаріус здійснив запит до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві для підтвердження дійсності актового запису № 691 про смерть його дружини. Оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні, то він отримав відмову на тій підставі, що не було виявлено актового запису про смерть [PERSON] Зазначав, що встановлення факту смерті йому необхідно для прийняття спадщини та отримання допомоги на поховання. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, а заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва (а.с.8) та пояснень заявника, останній є чоловіком [PERSON], яка померла [INFO] в м. Луганськ. Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 258 виданим Державною установою «Луганська міська поліклініка № 9» (а.с.7). Згідно пояснень заявника, останній звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні, то йому було відмовлено на тій підставі, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, актовий запис про смерть [PERSON] не виявлено. Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази того, що [PERSON] померла [INFO] у м. Луганськ, то суд вважає доведеним факт її смерті. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved