Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить визнати [PERSON], 1984р.н. недієздатним та призначити її опікуном. В обґрунтування своєї заяви, заявник покликається на такі обставини: [PERSON] є матір'ю [PERSON] 1984р.н. [PERSON] являється інвалідом 2 групи дитинства, безтерміново та знаходиться на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері з 2005 року по теперішній час із встановленим діагнозом: олігофренія в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами, соціально-побутовою та трудовою дезадаптацією. Заявниця вказує, що її синне здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки та допомоги. У судовому засіданні заявниця - [PERSON] заяву підтримала та просить суд її задоволити. Народний засідатель - Міхновський Г.А. у судовому засіданні заяву підтримав та просить суд її задоволити. Народний засідатель - Лагутін Б.Г. у судовому засіданні заяву підтримав та просить суд її задоволити. Представник заінтересованої особи - [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав та просить суд її задоволити. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із Довідки № 2645д від 05.09.2013 року [PERSON] являється інвалідом 2 групи дитинства, безтерміново та знаходиться на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері з 2005 року по теперішній час із встановленим діагнозом: олігофренія в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами, соціально-побутовою та трудовою дезадаптацією. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом із матір'ю - [PERSON], що стверджується Довідкою № 1144 від 19.09.2013 року та Довідкою № 1145 від 19.09.2013 року. Судом встановлено, що [PERSON] доводиться матірю [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.07.1984р., актовий запис № 56. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як зазначено в Акті амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 20.12.2013 року за № 810, [PERSON] страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі помірної розумової відсталості в ступені вмраженої дебільності з емоційно-вольовитми розладами. Наявні в нього розлади психічної діяльності в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сферах виражені та позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує стороннього догляду та опіки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], 1984р.н., необхідно визнати недієздатним. Згідно ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Беручи до уваги те, що у матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про астановлення опіки, суд приходить до висновку, що вимога [PERSON] про призначення ї опікуном над [PERSON] не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed