Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 грудня 2012 року померла його мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина за законом на її майно. Він являється єдиним спадкоємцем майна покійної матері за законом. Однак, оформити право власності на спадкове майно він не може, через розбіжності в правовстановлюючих документах. По цій причині заявник звернувся до суду та просить винести рішення, яким встановити факт родинних відносин між ним та його покійною матірю. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності заяву підтримує, на її задоволенні наполягає. Представник заінтересованої особи Слідянської сільської ради Тиврівського району в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності заяву підтримує, проти задоволення не заперечує. Суд, оглянувши матеріали справи, встановив: Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.5) заявник народився 2 травня 1959 року його батьками були [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про одруження (а.с. 21), 28 січня 1958 року було зареєстровано шлюб між батьками заявника [PERSON] та [PERSON]. 11 грудня 2012 року померла мати заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 252325 (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Заявник являється спадкоємцем за законом на все майно його матері. Однак, заявник не може оформити право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], так як в свідоцтві про народження імя його матері вказано «Галина», а в паспорті, на підставі якого в подальшому було видано свідоцтво про смерть імя вказано «Ганна». На підставі ст. 256 п.1 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши\~\~належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд\~\~дійшов висновку про обґрунтованість \~вимог\~\~[PERSON] в заявлених ним межах та\~\~про існування правових підстав для\~\~їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений заявником підлягає зарахуванню в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved