Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Заявник звернувся до Кілійського районного суду з заявою про встановлення юридичного факту. З заяви, вбачається, що в 05.09.2001 року заявник отримав державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , на земельну ділянку, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,79 га. Встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] прізвище заявника помилково вказане як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». З відповідною заявою про виправлення помилки заявник звернувся до Відділу у Кілійському районі ГУ Держгеокадастру в Одеської області, але отримав відмову у виправленні помилки. Виправити помилку на теперішній час неможливо. Заявник в заяві просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надав. Згідно ст. 223 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності всіх учасників справи, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України, серії [NUMBER] , виданим 30.09.1996 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, заявником є [PERSON] , [INFO] . З копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 5 вересня 2001 року на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11 квітня 2001 року № 156/XVI-XXIII, вбачається, що « [PERSON] » надано у приватну власність земельну ділянку площею 2.79 га, розташовану на території Старотроянівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з відповіді Відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 413/138-19 від 16.05.2019 року на заяву [PERSON] , у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Законом України «Про державний земельний кадастр», постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», з 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації права власності та користування земельною ділянкою. Законодавством України виправлення помилок в державних актах на землю не передбачено. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved