Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON]. Заява обґрунтована тим, що [INFO] у місті Макіївка, Донецької області, яке є тимчасово окупованою територією, померла [PERSON], яка є його бабусею, факт смерті останньої підтверджується лікарський свідоцтвом про смерть №511, однак оскільки місто Макіївка є тимчасово окупованої територією, отримати свідоцтво про смерть не виявилося можливим, в зв'язку з чим він звернувся до Червонозаводського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, однак у відділі йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, так як лікарське свідоцтво №511 видане Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м.Макіївки не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, в зв'язку з чим він був вимушений звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, заяву просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Червонозаводського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, надав до суду телефонограму про слухання справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч.3 ст.235 ЦПК України). Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Положеннями частини 1 статті 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.ч. 2, 3 ст.9 зазначеного Закону). За правилами п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК ( 1502-06 ). Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.49 Цивільного кодексу України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що [INFO] у м. Макіївка Донецької області, померла [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 511 від [INFO], виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м.Макіївки. Крім того, як вбачається з копії паспорту, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. При цьому, відповідно до п.15 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, м.Макіївка, Донецької області відноситься до таких населених пунктів. Тобто смерть [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки ця подія відбулася на тимчасово окупованій території, а саме, у м.Макіївка, Донецької області. Відповідно до листа в.о. начальника Червонозаводського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області Т.М.Цяцьки від 04.10.2016 року №1819/159-04-04 у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки лікарське свідоцтво №511 видане Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м.Макіївки не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], батьками останнього є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], батьками останнього є [PERSON] та [PERSON]. Таким чином [PERSON] є бабусею [PERSON]. На підставі викладеного, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи були доведені обставини, на які заявник посилався в обґрунтування своєї заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON], яка є бабусею заявника, а тому заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved