Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 17 жовтня 2017 року до [INFO] , тобто до моменту смерті останнього. В обґрунтування вимог заявник вказала, що 22 жовтня 1977 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу в них народилося двоє синів [PERSON] та [PERSON] . 17 жовтня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Однак, незважаючи на розірвання шлюбу, вони з [PERSON] продовжили спільне подружнє життя. Разом проживали по [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, виконували права та обов`язки подружжя, тобто жили однією сім`єю, як чоловік та жінка. [INFO] [PERSON] помер. Вона разом з дітьми здійснювала його поховання. Після смерті [PERSON] вона має намір оформити спадкові права . Посилаючись на наведене та те, що для оформлення спадкових прав необхідно встановити факт їх спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, просить задовольнити заяву. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2021 року відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо задоволення заяви. Присутній в судовому засіданні [PERSON] не заперечив щодо задоволення заяви. Вказав, що його батьки [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2017 року до моменту смерті батька [INFO] , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Розірвання шлюбу було формальним та зумовлене певними обставинами. Судом встановлено, що 22 жовтня 1977 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 жовтня 1977 року, виданим м. Зборів районним відділом ЗАГС Тернопільської області та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №00031913283 від 31 липня 2021 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Від даного шлюбу в подружжя народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 вересня 1978 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 травня 1987 року. 17 жовтня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17 жовтня 2017 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №00031913432 від 31 липня 2021 року. [INFO] [PERSON] помер в м. Тернопіль, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 квітня 2021 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Як слідує з довідки від 24 липня 2021 року, виданої ОСББ «Бережанська 55», станом на 23 квітня 2021 року [PERSON] був зареєстрований разом з [PERSON] по [ADDRESS] . З витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №65732530 від 26 липня 2021 року та витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №65732549 від 26 липня 2021 року, інформація стосовно спадкових справ, заповітів щодо [PERSON] відсутня. Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №00031913432 від 31 липня 2021 року, [PERSON] та [PERSON] після розірвання 17 жовтня 2017 року шлюбу у другому шлюбі не перебували. Як слідує з товарних чеків від 23 квітня 2021 року, [PERSON] здійснювала покупку товарів у ритуальних магазинах та замовлення ритуальних послуг. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є відповідно подругою сім`ї та племінницею заявника, суду пояснили, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство опікувалась, один про одного до моменту смерті [PERSON] . Ствердили, що про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] вони дізнались лише після смерті [PERSON] . Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним. В силу вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог статей 315-319 ЦПК України у в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно з вимогами ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. В рішенні Конституційного Суду України у справі №5-рп/99 від 03.06.1999 зазначено що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15 та від 30 листопада 2020 року у справі № 638/20596/16. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] після розірвання шлюбу проживала разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] до моменту його смерті [INFO] . Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні [PERSON] , який є сином [PERSON] та [PERSON] , а також свідки [PERSON] , [PERSON] . Даний факт також підтверджується запрошенням на обряд весілля, товарними чеками на придбання необхідних речей, одягу щодо поховання виданих на ім`я заявника, витягом з державного реєстру актів цивільного стану про смерть [PERSON] від 23.04.2021 року за №00030505553, який виданий на запит [PERSON] . За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На час розгляду справи відсутні відомості щодо відкриття спадщини, наявність заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців, наявність заповітів та спадкових договорів щодо спадкодавця [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відтак, з метою недопущення порушення спадкових прав заявника, реалізація яких залежить від доведення факту її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 17 жовтня 2017 року до 23 квітня 2021 року, суд приходить до переконання, про можливість встановлення даного факту судом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 17 жовтня 2017 року до 23 квітня 2021 року, підлягає до задоволення.

Outcome: approved