Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, зазначивши, що 05.08.1998 року вона була прийнята на роботу працівницею їдальні пансіонату «Інгулець» Колективного сільськогосподарського підприємства «Інгулець», правонаступником якого є Приватне підприємство «Інгулець». 20.08.1998 року під час виконання своїх функціональних обов`язків з заявником стався нещасний випадок (знявши захисний кожух під час нарізки хліба порізала палець лівої руки), в результаті чого, заявник отримав трудове каліцтво з втратою професійної працездатності на двадцять відсотків. Цього ж дня [PERSON] відправили о лікарні, де їй було проведено ампутацію великого пальця лівої руки. Нещасний випадок стався на території пансіонату за відсутності належних умов праці та техніки безпеки на виробництві. За результатами нещасного випадку, який стався з заявником 25.08.1998 року було складено акт №3 про нещасний випадок за формою Н-1, який відповідно до п.14 Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, установах організаціях №923, затверджено головою КСП «Інгулець». Про наявність даного акту заявник дізнався випадково, після чого звернувся до Управління Фонду соціального страхування України в Херсонській області з заявою щодо страхових виплат та надані соціальних послуг. Постановою №89 від 23.03.2018 року Фонд соціального страхування України посилаючись на ст.44 Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відмовив заявнику у страхових випадках та наданні соціальних послуг зазначаючи при цьому, що акт за формою Н-1 №3 від 25.08.1998 року потерпілої [PERSON] не відповідає вимогам до Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, установах організаціях №923, яке діяло на час проведення розслідування нещасного випадку. Проте погодитись з зазначеним заявник не може, оскільки дані вимоги є безпідставними та неправомірними і такими, що порушують право позивача на страхові виплати та соціальні послуги за рахунок держави. Тому заявник звернувся до суду із даною заявою та просить суд з урахуванням уточнень встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався 20.08.1998 року з [PERSON] робочою їдальні пансіонату «Інгулець» Колективного сільськогосподарського підприємства «Інгулець», правонаступником якого є Приватне підприємство «Інгулець» під час виконання нею трудових обов`язків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.08.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2020 року залишено без розгляду заявлену вимогу [PERSON] про визнання акту №3 про нещасний випадок від 20 серпня 1998 року, який стався з [PERSON] дійсним. Заявник в судовому засідання заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.08.1998 року [PERSON] була прийнята на роботу працівницею їдальні пансіонату «Інгулець» Колективного сільськогосподарського підприємства «Інгулець», правонаступником якого є Приватне підприємство «Інгулець», що підтверджується відомостями з трудової книжки від 14.04.1998 року. 20.08.1998 року під час виконання своїх функціональних обов`язків з заявником стався нещасний випадок, в результаті чого, заявник отримав трудове каліцтво з втратою професійної працездатності на двадцять відсотків, що підтверджується випискою із акта огляду МСЕК від 02.03.1999 року. За результатами нещасного випадку, який стався з заявником 25.08.1998 року було складено акт №3 про нещасний випадок за формою Н-1, який відповідно до п.14 Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, установах організаціях №923, затверджено головою КСП «Інгулець». Згідно довідки ПП «Інгулець» №1195 від 18.04.2003 року, [PERSON] повідомлено, що ПП «Інгулець» не може надати роботу, оскільки в жовні - листопаді 2002 року об`єм виробництва різко скорочений і всі працівники підприємства, крім директора і гол. бухгалтера, скорочені. З нагоди стійкої втрати працездатності рекомендовано звернутися в Фонд соціального страхування. Постановою №89 від 23.03.2018 року Фонд соціального страхування України посилаючись на ст.44 Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відмовив заявнику у страхових випадках та наданні соціальних послуг зазначаючи при цьому, що акт за формою Н-1 №3 від 25.08.1998 року потерпілої [PERSON] не відповідає вимогам до Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, установах організаціях №923, яке діяло на час проведення розслідування нещасного випадку. Згідно п.1 ч.2 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду Частиною 1 ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено перелік документів для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків одним з яких є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про смерть. Згідно ч.1 ст.30 зазначеної норми Закону, ступінь втрати працездатності потерпілим встановлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги. Відповідно до Інструкції про застосування переліку професійних захворювань затвердженої наказом МОЗ України №374/68/338 від 29.12.2000 року до професійних захворювань належать такі захворювання, які виникли внаслідок професійної діяльності працюючого. Згідно довідки від 02.03.1999 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, ступінь втрати професійної працездатності у заявника 20 % у зв`язку трудовим каліцтвом, згідно довідки Херсонського центру МСЕК Обласного МСЕК №2 від 02.03.1999 року. Відповідно до п.3.3 ч.3 Постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат» від 27.04.2007 року №24, право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України заявником було передано відповідні документи,а саме: акт про нещасний випадок за формою Н-1, та висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності. Відповідно до вимог розділу V Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності). У разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації матеріальне забезпечення за страховими випадками, які настали до їх ліквідації (реорганізації), виплачується застрахованим особам їх правонаступником, а в разі відсутності правонаступника - робочим органом Фонду за місцем здійснення обліку ліквідованого підприємства, установи, організації як страхувальника. У період проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або зняття з обліку після припинення діяльності особами, які провадять незалежну професійну діяльність, матеріальне забезпечення за страховими випадками застрахованим особам призначається та виплачується робочим органом Фонду за місцем здійснення обліку такої діяльності чи реєстрації місця проживання таких осіб у порядку, встановленому правлінням Фонду. Підприємство на якому працювала заявник, а саме Колективне сільськогосподарське підприємство «Інгулець» та його правонаступник Приватне підприємство «Інгулець» (код ЄДРПОУ 00856282) 26.05.2009 припинили свою діяльність про що були внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, в даному випадку, саме на зацікавлену особу покладено обов`язок щодо відшкодування заявнику всіх страхових виплат передбачених Законом. Крім того, відповідно до вимог ст.44 Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон) Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. Фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог. За приписами ст.45 Закону Фонд відмовляє у страхових виплатах наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: - навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; - подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; - вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку. Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним і виробництвом. Даний перелік підстав відмови є вичерпним додатковому тлумачення чи розширенню не підлягає. Згідно з п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року, з того часу коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги або коли таке право встановлено в судовому порядку. За приписами вимог ст.ст.6, 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», заявник являється суб`єктом страхування і згідно ст.21 цього ж Закону і має право на одноразову допомогу у зв`язку професійним захворюванням. Статтею 17 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальні страхування» визначено спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Строк давності в разі стягненню штрафних санкцій, передбачених цим Законом, а також інших виді і заборгованості перед Фондом не застосовується. Аналізуючи в сукупності зібрані по справі докази суд вважає доведеним та можливим встановити факт нещасного випадку, який стався 20.08.1998 року з [PERSON] робочою їдальні пансіонату «Інгулець» Колективного сільськогосподарського підприємства «Інгулець», правонаступником якого є Приватне підприємство «Інгулець» під час виконання нею трудових обов`язків.

Outcome: approved