Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту проживання на території України, обґрунтовуючи свою заяву тим, що у період з 1970 року вона постійно проживала на території України та бажає отримати громадянство України відповідно до положень чинного законодавства. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, представник заявника [PERSON] надав суду заяву, згідно якої просив розглянути заяву за його відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримав повністю, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду повідомлені не були. Ознайомившись з матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 30.04.1939 року в місті Бельов, Тульської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № Р 6475474, виданого бюро РАЦС м. Бельов. В графі батько зазначено: «Крижов Петро Петрович», в графі мати: «Павловська Віра Ісаївна». У період з 02.11.1976 року по 18.05.1983 рік заявник фактично проживала за адресою: [INFO] (Балківська ) №9, кв. 19, про що свідчить запис в паспорті громадянина серії II-ЖД № 534169, виданого відділом внутрішніх справ Центрального райвиконкому м. Одеси від 08.02.1977 року, щодо реєстрації місця проживання [PERSON] за вищевказаною адресою. З 08.06.1983 року і по теперішній час [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (Базарна), 2, кв. 7- де і проживала зі своєю матірю [PERSON] до 12 жовтня 1995 року. Факт проживання в зазначений період підтверджується укладеним договором купівлі-продажу № 10282 від 12 жовтня 1995 року, квартири № 7 по вул. Кірова (Базарна), 2 в м. Одесі, співвласником якої була заявниця та в якій вона була зареєстрована та проживала разом зі своєю матірю до 1995 року. З 1987 року по 1993 рік заявниця працювала в ремонтно - будівельному управлінні м. Одеси, починаючи від транспортного працівника і до товарознавця, що підтверджується записом в трудовій книжці [PERSON] Згідно копії пенсійного посвідчення № 5/202, виданого Відділом соціального захисту населення Жовтневого району м. Одеси від 10.09.1994 року, вбачається, що [PERSON] було призначено пенсію за віком, яку вона і отримувала на території України починаючи з 30.04.1994 року та по теперішній час. Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 9\~Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх пяти років є однією з умов прийняття до громадянства України.\~Стаття 1 цього ж Закону\~дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п. 5 ч. 2ст. 234\~ЦПК України\~суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. (із змінами та доповненнями) передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273\~ЦПК\~перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно [PERSON] для отримання паспорта громадянина України. Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується вищенаведеними наявними у матеріалах справи доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява [PERSON] щодо встановлення факту її постійного проживання на території України, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved