Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме просить встановити, що [PERSON] є внуком [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], яка народилась 24.10.1919р. в селі Бобрівка Ярославського повіту Жешівського воєводства ([PERSON]), від батьків: [PERSON] та [PERSON] (родинне прізвище [PERSON]) [PERSON]. Заяву обґрунтовує тим, що після смерті 31.01.2000р. його бабусі [PERSON], звернувся до відділу ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області із заявою про видачу витягу із актового запису про народження [PERSON], однак у цьому йому було відмовлено, так як у Державному реєстрі актів цивільного стану відсутня інформація про народження [PERSON] Бабуся у складі родини [PERSON] у 1946 році була переселена із с. Бобрівка Ярославського повіту Жешівського воєводства ([PERSON]) до Тернопільської області (на той час СРСР). Батьки бабусі були громадянами [PERSON], народились і померли в с. Бобрівка Ярославського повіту Жешівського воєводства. Вищевказаний факт заявнику необхідно встановити з метою доведення походження від прадіда і прабаби, які були громадянами [PERSON]. Заявник в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву просить задовольнити. В.о. начальника Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області подала суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, виданого 25.01.2017р. відділом реєстрації актів цивільного стану в Ляшкі Підкарпатського воєводства [PERSON], 14.06.1919р. у с. Бобрувка Стефан [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб. Із рішень Ярославського повітового суду ([PERSON]) від 16.11.1960р. і від 28.02.1962р. (копії засвідчених перекладачем перекладів на українську мову цих рішень містяться в матеріалах справи) вбачається, що у [PERSON] була виселена у 1946 році до СРСР дочка [PERSON] (після заміжжя [PERSON]). Відповідно до архівної довідки №Ч-22028, виданої 03.10.2016р. Державним архівом Львівської області, родина у складі [PERSON] (голова родини), 1883р.н., [PERSON], 1888р.н., [PERSON], 1919р.н., [PERSON], 1919р.н., у 1946 році була переселена у Тернопільську область, у звязку з Угодою від 09.09.1944р., між УРСР та [PERSON] із с. Бобрівка Ярославського повіту Жешівського воєводства ([PERSON]). 31.01.2000р. [PERSON] померла, що підтверджується витягом від 31.01.2017р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. До 16.09.1964р. (дата укладення шлюбу з [PERSON]) [PERSON] мала прізвище [PERSON] (витяг від 15.09.2016р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя). 21.11.1947р. у [PERSON] і [PERSON] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серії ЯР №455742 видане 09.12.1947р. Скалатським райбюро ЗАГС). 11.11.1970р. у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІІ-ЖФ №107920 видане 01.12.1970р. Гвардійським рай бюро ЗАГС Калінінградської області). На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що [PERSON] є внуком [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], яка народилась 24.10.1919р. в селі Бобрівка Ярославського повіту Жешівського воєводства ([PERSON]), від батьків: [PERSON] та [PERSON] (родинне прізвище [PERSON]) [PERSON]. Згідно із вимогами ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Оскільки в іншому порядку встановити вищевказаний юридичний факт неможливо, на підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що з метою захисту прав заявника заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved