Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просить встановити факт належності йому реєстраційного посвідчення на цілий житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS], виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 30 травня 1974 року, зареєстрованого в реєстровій книзі за №5, оскільки через розбіжності в документах, допущені при написанні його по батькові, заявник не може розпоряджатися своєю власністю - вищевказаним житловим будинком. В судовому засіданні заявник та його представник заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримали з підстав, викладених у ній. Просили суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлений належним чином. Будь-які відомості про неможливість останнього прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що його неявка у судове засідання без поважних причин не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Відповідно до договору, укладеного 21 січня 1974 року, посвідченого нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Кухарською Е.М., [PERSON] продав, а [PERSON] купив належний [PERSON] житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], та складається в цілому з будинку, житловою площею 31,20 кв.м. 30 травня 1974 року Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення, згідно якого цілий житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 21 січня 1974 року за реєстром №1-500 та записано в реєстрову книгу за №5. У паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданому Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 16 січня 1999 року, прізвище, ім'я, по батькові заявника зазначено як «[PERSON]». По батькові заявника як «[PERSON]» зазначено також і в наступних документах: у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданій 15 грудня 1999 року Державною податковою інспекцією м. Тернополя; у пенсійному посвідченні серії [NUMBER], виданому 05 серпня 2008 року Пенсійним фондом України; у Державному акті на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданому 27 березня 2002 року Тернопільською міською радою народних депутатів; у довідці про склад сім'ї №2073 від 10 серпня 2018 року, виданій Господарським товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія». Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належність правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою немає, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України права заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, зокрема, здійснювати її відчуження, перешкодою чому є невірне зазначення по батькові заявника у правовстановлюючому документі, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. На підставі викладеного, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 293, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved