Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька [PERSON], громадянина України [INFO]. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що [PERSON] помер 22.08.2017 року у м. Севастополі. По смерті [PERSON] органом окупаційної адміністрації - «відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя» видано свідоцтво про смерть І-КМ № 520590, яке, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території України» від 15.04.2014 року, є недійсним та не створює правових наслідків. З огляду на викладене, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту смерті [PERSON] Заявник звернувся до Личаківського районного у місті Львові відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області для здійснення реєстрації смерті [PERSON]. Проте, ним було отримано відмову в проведенні реєстрації у звязку з тим, що смерть [PERSON] зареєстрована на території, де органи державної влади України тимчасово не діють. Виходячи з наведеного, заявник не має можливості скористатися своїм конституційним правом, зареєструвати та отримати свідоцтво про смерть у інший, аніж як у судовий спосіб. Просить встановити факт смерті [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Личаківського районного у місті Львові відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області до суду не зявився, належним чином повідомлений про слухання справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 0637953 батьком [PERSON], [INFO], зареєстрований [PERSON]. Органом окупаційної адміністрації - «відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя» 28.08.2017 року видано свідоцтво про смерть І-КМ № 520590, відповідно до якого [PERSON] помер 22.08.2017 року у м. Севастополі. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, «свідоцтво про смерть», видане органом окупаційної адміністрації Російської Федерації у м. Севастополі, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації про смерть є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форми № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена на азом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Підстав до відмови в задоволенні заяви суд не вбачає.

Outcome: approved