Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Заявник [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Сисенко О.А., звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею і [PERSON] та встановлення факту смерті її батька [PERSON] . В обґрунтування заяви заявник зазначила, що [INFO] у м. Сорокине (до перейменування м. Краснодон) Луганської області, Україна помер її батько [PERSON] , про що 09.10.2017 року їй було видано лікарське свідоцтво про смерть, та свідоцтво про смерть від 14.03.2018 року. Під час звернення до органу реєстрації актів цивільного стану, який знаходиться на території, що підконтрольна Українській владі їй стало відомо, що видане лікарське свідоцтво про смерть її батька на непідконтрольній території не має юридичної сили та не створює ніяких правових наслідків. У зв`язку з чим заявнику було відмовлено у реєстрації смерті її батька. Крім того, у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище заявника зазначено « [PERSON] », а у ксерокопії паспорту померлого батька його прізвище зазначене як « [PERSON] », що унеможливлює встановлення родинних зв?язків між заявником та її батьком. Тому заявник\~просить суд\~встановити факт\~ родинних відносин між нею та її батьком [PERSON] , а також факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] ,\~ у м. м. Сорокине (до перейменування м. Краснодон) Луганської області, з метою державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Сисенко О.А. у судове засідання не з`явилися, подавши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи відділу державної\~ реєстрації\~ актів\~цивільного стану\~ по\~Сватівському району\~та м.\~Голубівка Головного\~територіального\~управління\~юстиції у\~Луганській\~області у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просить вирішити справу на розсуд суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України і справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 20.09.1977 року, яке виписане російською мовою, прізвище заявника « [PERSON] », у графі батько вказано « [PERSON] » ( а.с. 8). У витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00024753531 від 29.11.2019 року, дошлюбне прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » ( а.с.9). У паспорті серії [NUMBER] , виданого 01 квітня 1997 року Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області на ім`я « [PERSON] » зазначено російською мовою прізвище, ім`я та по батькові як « [PERSON] » ( а.с. 12). У пенсійному посвідченні серії [NUMBER] та у свідоцтві про загальнообов`язкове державне соціальне страхування зазначене прізвище, ім`я та по батькові як « [PERSON] » (а.с.15). Отже, у вищевказаних документах повністю співпадають прізвища, імена та по батькові батька заявника « [PERSON] ». Розбіжності в написанні прізвища українською мовою як « [PERSON] » та « [PERSON] » очевидно обумовлено допущенням описки. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 22 серпня 2000 року заявник після розірвання шлюбу має прізвище « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.12.2004 року заявник після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.11). Враховуючи вищевикладене, суд вважає очевидним той факт, що заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] . [INFO] у м. Сорокине (до перейменування м. Краснодон) Луганської області, Україна помер [PERSON] , про що медичним закладом, який знаходиться за місцем смерті особи, 09 жовтня 2017 року заявнику було видано лікарське свідоцтво про смерть № 406 від 09 жовтня 2017 року (а.с.17), та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14 березня 2018 року (а.с.16), яке видане органом, що знаходиться на території м. Сорокине (до перейменування м. Краснодон) Луганської області, Україна. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 27.07.2016 року, місто Краснодон Луганської області перейменовано у місто Сорокине Луганської області. Надані заявником товарний чек про сплачені ритуальні послуги, довідка про поховання, фотознімки з місця поховання також підтверджують смерть [PERSON] ( а.с.18-20). 05.11.2019 року відділом державної\~ реєстрації\~ актів\~цивільного стану\~ по\~Сватівському району\~та м.\~Голубівка Головного\~територіального\~управління\~юстиції у\~Луганській\~області заявнику було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] , оскільки до заяви про державну реєстрацію смерті заявником не надано документа, який відповідав би вимогам ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (а.с. 28). Згіднонаказу\~Міністерства\~юстиції\~України\~1847/5\~від\~05.11.2014\~року\~«Про\~внесення\~змін\~до\~наказу\~ Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема м. Сорокине Луганської області, Україна. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.5 ч.2 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до\~Сімейного кодексу\~України\~та\~Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», \~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, видано лікарське свідоцтво про смерть № 406 від 09 жовтня 2017 року, та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14 березня 2018 року не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. \~ \~ \~ \~ Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для оформлення реєстрації смерті у встановленому законом порядку. За таких\~обставин,\~аналізуючи надані\~докази у\~їх сукупності,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для задоволення\~заяви,\~оскільки факт\~того,\~що заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , та який помер [INFO] у\~м. Сорокине Луганської області, Україна, підтверджено наданими письмовими доказами та у суду не має\~підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: approved