Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання особи померлою, мотивуючти тим, що [PERSON], [INFO] є її донькою. Останній раз вона спілкувалась із донькою у червін-липні 2014 року по телефону і з того часу жодних відомостей про доньку ні у неї, ні у її брата відомостей про доьку немає і з тих пір невідомо, чи вона жива взагалі. З приводу зникнення її доньки [PERSON] вона зверталась у орани поліції із відповідною заявою, і 27.09.2017 року нею була одержана відповідь про те, що здійснюються опертавно розшукові заходи, спрямовані на встановлення місця перебування розшукованої і по факту зникнення [PERSON] відомості внесені до ЄРДР за №12017170240001172 за ч.1 ст.115 КК україни. [PERSON], згідно рішень Лубенського міськрайонного суду є власником в порядку спадкування на 57/100 частини будинку, розташованого в м.Лубни по вул.Горького,10 та на земельну ділянку, площею 0,1348 га, розташовану за вищевказаною адресою. Визнання [PERSON] померлою необхідно для встановлення подальшого правового статусу (спадкування) 57/100 частини будинку та земельної ділянки, площею 0,1348 га, що розташовані в м.Лубни по вул.Горького,10 Полтавської області. Заявник [PERSON] прохає суд визнати [PERSON], [INFO], зареєстровану за адресою: [INFO] померлою. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON]О, заявлені вимоги підтримали, прохали задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] також заяву підтримав, пояснивши, що [PERSON] його сестра і від неї дійсно з 2014 року немає ніяких відомостей. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилась 14.05.1978 року в с.Калинівка Масаллинського району Азербайджан, останній час була зареєстрована та проживала в [INFO]. Відповідно до рішень Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.03.2013 року та 27.09.2013 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на 57/100 частини будинку та земельної ділянки, площею 0,1348 га, розташованих в м.Лубни по вул.Горького,10 Полтавської області (а.с.5-7). Зі слів заявника [PERSON] в даний час правовий статус вищевказаного майна не визначений, оскільки право власності [PERSON] не зареєстровано в у становленому законом порядку. Згідно повідомлення Лубенського ВП, 09.08.2017 року (а.с.13), до відділу поліції звернулась [PERSON] з повідомленням про те, що її донька [PERSON] поїхалал до РФ і до цього часу не повернулась, місце знаходження її невідоме. По даному факту внесено відомсті до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017170240001172 від 09.08.2017 року за ч.1 ст.115 КК України. Відповідно до довідки Лубенського КЖЕУ (а.с.11), [PERSON] зареєстрована в [INFO], однак там не проживає. Відповідно до ч.1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи ,суд може оголосити особу померлою і до сплину цього строку , але не раніше сплину шести місяців ( ч.2 ст. 46 Цивільного кодексу України) Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності ,яка склалася щодо правовідносин за участю особи , яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання ;2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців . Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа ,яка пропала безвісти , у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій ; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи , незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи . Як роз'яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв'язку, а саме з метою реалізації права на прийняття спадщини. Крім того, у даному випадку існують і перешкоди заявнику у реалізації ним прав або виконання обов'язків, пов'язаних з відсутністю особи, яку він просить оголосити померлою та оформлення права власності. Відповідно до ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved