Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту простійного проживання зі спадкодавцем - матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що в 2017 року забрав мати до себе, де вона проживала до смерті, що йому необхідно для оформлення спадкових прав. Заявник та його представник - адвокат Кальна А.Г., в судове засідання не з`явились, надали зави про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Кальчицької сільської ради в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд спри за її відсутності. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності її учасників, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до положень ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За роз`ясненнями, наданими у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст.1261, 1268 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для реалізації спадкових прав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.10.1991 року Володарським райвідділм ЗАГС Донецької області, актовий запис №113в-27. [INFO] [PERSON] померла - актовий запис про смерть №17 від 15.04.2020 року, вчинений Виконавчим комітетом Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області. Спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. На час смерті, [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] , одна. Таким чином, [PERSON] , будучи сином [PERSON] , померлої [INFO] , є спадкоємцем першої черги після її смерті, інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , - відсутні. Згідно довідки Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області №182 від 26.04.2021 року, місцем постійного проживання [PERSON] є [ADDRESS] . Факт проживання [PERSON] в місці його постійного проживання разом з матір`ю [PERSON] з 2017 року по день її смерті [INFO] підтверджено актом обстеження сім`ї від 25.02.2021 року, виданого старостою Виконавчого комітету Кальчицької сільської ради, довідкою про склад родини від 26.04.2021 року, виданого старостою Виконавчого комітету Кальчицької сільської ради. Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши надані заявником докази, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи встановлено, що спадкоємець першої черги [PERSON] постійно, з 2017 року проживав разом з матір`ю [PERSON] по день її смерті [INFO] , за місцем свого проживання по [ADDRESS] , де остання мешкала без реєстрації, інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - відсутні. За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подана в порядку окремого провадження, є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки встановлення даного факту судом створить для позивача юридичні наслідки у вигляді набуття права на спадщину, яка відкрилася після смерті [INFO] його матері [PERSON] .. Судові витрати у справах окремого провадження, відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved