Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Заявник [PERSON] просить встановити факт, що має юридичне значення, - підтвердити факт зарахування до страхового стажу періоду відбування кримінального покарання в місцях позбавлення волі 8 років 7 місяців. Свої вимоги мотивує тим, що він набув право на пенсію за віком. З метою підтвердження факту наявності страхового стажу звертався до Пенсійного фонду України, але йому відмовлено у зарахуванні у строк стажу, який дає право на призначення пенсії - строку ув`язнення у вигляді позбавлення волі 8 років 7 місяців. Вказує, що на даний час у Великописарівському районному суді Сумської області розглядається справа по його обвинуваченню за ст.309 ч.1, ст.307 ч.2 КК України. При цьому посилається на Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про пенсійне забезпечення», пункт 12 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явивсь, але від нього надійшла до суду письмова заява про слухання справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - у судове засідання не з`явився, але надав заяву про слухання справи в його відсутність, із заявою не погоджується. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що згідно повідомлення Великописарівського відділу обслуговування громадян за №916/02-17 від 29.08.2019, страховий стаж [PERSON] становить 8 років 3 місяці 14 днів (згідно поданих документів), тому права на призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» він не має права. Крім того, йому повідомлено, що період позбавлення волі зараховується до загального трудового стажу лише а умови сплати в цей період страхових внесків до Пенсійного фонду України (а.с.11). Відповідно до відповіді Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України від 28.08.2020 за №28486/16-2020, наданої на запит суду, [PERSON] був раніше неодноразово судимий, а також повідомлено, що в персонально-довідковому обліку єдиної інформаційної системи МВС не передбачено облік відомостей про сплату засудженими страхових внесків до Пенсійного фонду (а.с.20-21). Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. На підставі вищевказаного, питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури. Зазначене узгоджується з правовим висновком Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18 (провадження № 61-45995св18, правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18). За таких обставин суд приходить висновку про те, що в окремому провадженні не може бути встановлений факт підтвердження факту зарахування до страхового стажу часу ув`язнення, оскільки встановлення такого факту здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не в судовому порядку.

Outcome: dismissed