Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, де просить суд встановити факт належності йому договору дарування ? частини будинку з відповідними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: пров. Правобережний 1-а в м. Кременчуці Полтавської області (стара адреса: Полтавська область м. Кременчук пров. Червоноармійський, 1-а) та складається в цілому з будинку загальною площею 42,1 кв.м. та допоміжних господарських будівель (кухня 1-2 пл. 5,1 кв.м., кімната 1-3 площею 7,7 кв.м., кімната 1-7 пл. 15,7 кв.м., сарай «Б», вбиральня «Г», колодязь літ. «В» в загальному користуванні), посвідченого [PERSON], нотаріусом Кременчуцької державної нотаріальної контори і зареєстрованого 07 березня 1975 року в реєстрі за № 643. Заяву мотивував тим, що 07 березня 1975 року між ним та його матірю [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений [PERSON], нотаріусом 2-ої Кременчуцької державної нотаріальної контори, відповідно до умов якого матір подарувала йому ? частину будинку з відповідними господарськими будівлями, що знаходиться в м. Кременчуці пров. Червоноармійський, 1-а Полтавської області та складається в цілому з будинку загальною площею 42,1 кв.м. та допоміжних господарських будівель. Вказав, що дана ? частина будинку і господарські будівлі належали його матері на підставі договору на право будівництва, виданого Кременчуцьким міськкогмунгоспом 11 квітня 1961 року, посвідченого 20 квітня 1961 року реєстр № 1538 , зареєстрованого в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 28 . Зазначив, що в постійне користування обдарованого перейшли кухня 1-2 пл.5,1 кв.м., кімната 1-3 площею 7,7 кв.м., кімната 1-7 площею 15,78 кв.м., сарай «Б», вбиральня «Г», колодязь літ. «В» в загальному користуванні. Він мав намір здійснити державну реєстрацію нерухомого майна з врахуванням змін в законодавстві України, проте в державній реєстрації прав на нерухоме майно йому було відмовлено, так як в договорі дарування від 07 березня 1975 року, посвідченого [PERSON], нотаріусом 2-ої Кременчуцької державної нотаріальної контори допущена описка не правильно вказано по-батькові: замість «Ігоревич», вказано «Ігорьович». Враховуючи дані обставини він звернувся до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про вчинення нотаріальної дії по виправленню описки в правовстановлюючому документі договорі дарування від 07 березня 1975 року, посвідченого [PERSON], нотаріусом 2-ої Кременчуцької державної нотаріальної контори і зареєстрований в реєстрі за № 643, шляхом заміни по-батькові «Ігорьович» на «Ігоревич». 20.11.2017 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій та розяснено, що внесення змін та доповнень до правовстановлюючих документів нотаріусами не допускається і дане питання вирішується шляхом зверхня до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у звязку з чим заявник змушений звернутися до суду із даною заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні подану заяву підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа державний нотаріус Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду листа, відповідно до якого просить розгляд справи проводити у відсутності нотаріуса та винести рішення на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених закономі. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 07.03.1975 року, посвідченого нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину будинку з відповідними господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, пров. Червоноармійський, № 1-а, що складається в цілому з будинку загальною площею 42,1 кв.м. та допоміжних господарчих будівель. Згідно вищевказаного договору дарування ? частини будинку і господарчі будівлі належали дарителю [PERSON] на підставі договору на право будівництва, виданого Кременчуцьким міськкомунгоспом 11 квітня 1961 року, посвідченого 20 квітня 1961 року, реєстр № 1538, зареєстрованого в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 28 під № 3295. Відповідно до договору дарування в постійне користування заявника перейшли: кухня 1-2 площею 5,1 кв.м., кімната 1-3 площею 7,7 кв.м., кімната 1-7 площею 15, 7 кв.м., ? частини сараю «Б», вбиральня «Г», колодязь літ. «В» в загальному користуванні. Встановлено, що заявнику було відмовлено в держаній реєстрації нерухомого майна, яке належить йому та знаходиться за адресою: м. Кременчук, пров. Правобережний (колишня назва - Червоноармійська), 1-а, оскільки у договорі дарування від 07.03.1975 року допущена описка, а саме не вірно зазначено по-батькові заявника, зазначено «Ігорьович» замість «Ігоревич». В паспорті заявника, виданого 23.12.1997 року Крюківським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, по-батькові заявника зазначено «Ігоревич». У звязку з розбіжностями в написанні по-батькові заявника, останній звернувся до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про виправлення описки у правовстановлюючому документі договорі дарування, посвідченого Другою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 07 березня 1975 року за реєстровим № 643. 20.11.2017 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме виправленні в слові «Ігорьович» в договорі дарування, посвідченого Другою Кременчуцькою державною нотаріальною контрою 07 березня 1975 року за реєстровим № 643, оскільки немає підстав для внесення змін та рекомендовано звернутися заявнику до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Дана відмова була мотивована нотаріусом тим, що на момент посвідчення договору дарування у 1975 році були представлені документи, а саме паспорт, в якому було зазначено прізвище імя по-батькові заявника «Чапенко Леонід Ігорьович», і тому нотаріус вказав по-батькові заявника в договорі згідно представленого паспорту. Окрім того, нотаріус вказав, що реєстрація договору дарування в Кременчуцькому МБТІ проводилася при предявленні заявником паспорту і при реєстрації договору дарування в МБТІ по-батькові заявника вказано як і в договорі дарування «Ігорьович». Так, як заявник надав для огляду паспорт, виданий у 1997 році, то виправлення не може бути виконано. У відповідності до положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності договору дарування ? частини будинку з відповідними господарськими будівлями від 07.03.1975 року має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки необхідні для здійснення державної реєстрації нерухомого майна. Від зазначеної обставини залежить виникнення, зміна або припинення особистого права заявника, а саме, виявлена помилка у договорі дарування не дає можливості заявнику реалізувати своє право на здійснення державної реєстрації нерухомого майна, що йому належить на праві власності. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved