overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Заявник [PERSON] Мар`яна Дмитрівна звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON], жительку с.Хомівка, Зборівського району, Тернопільської області. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] Мар`яна Дмитрівна зазначила про те, що її мати [PERSON], [INFO], є інвалідом 2 групи, внаслідок психічного розладу, що стверджено висновком експертизи від 08.08.2017 року щодо необхідності постійного стороннього догляду, в звязку з цим просить встановити над [PERSON] опіку, призначивши її опікуном. Заявник [PERSON] Мар`яна Дмитрівна подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №385 від 08.08.2017 року вх. № 04-5/2797 від 14.08.2017 року [PERSON] страждає на психічні розлади обумовлені дисфункцією головного мозку внаслідок епілепсії у вигляді частих з схильністю до серійності, сутінкові стани свідомості, виражені зміни особистості по епілептичному типу, що позбавляє її здатності віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В силу ч.1 ст.38 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 2 вересня 1960року народження, внаслідок хронічного психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд вважає за можливе визнати її недієздатною та призначити опікуна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Заявник - [PERSON] , мешканець м. Олевськ Житомирської області вул. Ю.Гагаріна , 8 , звернувся до суду , представника заінтересованої особи Ємільчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, місце знаходження: м. Олевськ, вул. Свято-Миколаївська , 31 , з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав з підстав зазначених в заяві , і просить їх задовольнити мотивуючи це інтересами заявника , який є інвалідом і не отримує аліменти на своє утримання. Представник заінтересованої особи не заперечує стосовно задоволення заяви . Відповідно до ст. 43 ЦК фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою , якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування ; У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця , що йде за тим , у якому були одержані такі відомості , а вразі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , Положення щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника поширюється на сімї безвісно відсутніх , якщо безвісна відсутність годувальника засвідчена у встановленому порядку. [PERSON] встановлено , що [PERSON] , [INFO] , уродженець [INFO] , є батьком заявника [PERSON] , [INFO] , мешканця [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.6 ) , заявник є непрацездатною особою та інвалідом 2-ї групи з дитинства ( а.с.5,7 ) . [PERSON] зобовязаний до сплати аліментів на заявника ( [PERSON] ) , що стверджується виконавчим листом у справі № 2-187-1981 ( а.с.9-12 ) . Відповідно до рішення суду від 27.05.2016 року у справі № 287-69-16-Ц [PERSON] оголошено в розшук , як боржника по не сплаті аліментів ( а.с.13-14 ) . Відповідно до довідки Олевського ВП встановлено , що [PERSON] перебуває у розшуку , Розшукова справа № 1871002 від 10.06.2016 року ( а.с. 15 ) . Місце реєстрації розшукуваного не відомо , що стверджується довідкої сільської ради ( а.с.16 ) . Відповідно до повідомлення поліції місце знаходження розшукуваного [PERSON] на встановлено ( а.с.25-26 ) . Крім того факт відсутності за місцем проживання (перебування ) [PERSON] з 2002 року стверджується показаннями свідків : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які суд бере до уваги , оскільки ці свідчення відповідають обставинам справи і знайшли своє підтвердження в письмових доказах зазначених вище . Суд , заслухавши думку учасників судового розгляду справи , пояснення представника заявника , представника заінтересованої особи , показання свідків , дослідивши матеріали справи , письмові докази приходить до висновку , що дана заява підлягає задоволенню , оскільки не суперечить законним інтересам та правам заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Заявник [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернувся до суду з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання внесення змін до реєстру адрес у місті Києві, вимогою якої є відстрочення або зменшення сплати судових витрат за подання до суду позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. З огляду на зазначене, дослідивши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано жодних доказів, які надавали б підстави для відстрочення або зменшення сплати судових витрат за подання до суду позовної заяви, що унеможливлює задоволення вимоги позовної заяви про відстрочення або зменшення сплати судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Заявник [PERSON] надав 02.10.2015 року заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме вказавши в резолютивній його частині щодо його проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON], яка померла 23.11.2011 року, більше 05 (пяти) років, з 07.02.1985 року по 23.11.2011 року (до часу відкриття спадщини, постійно за адресою:Одеська область м.Котовськ вул.[PERSON],22, оскільки ці вимоги були предметом розгляду у суді, однак не знайшли свого відображення в резолютивній частині рішення суду. Ця обставина тепер є перешкодою у оформленні ним спадщини. Представник заявника за довіреністю [PERSON] надав заяву про розгляд цієї заяви його відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не представив. Заперечень до заяви не надав. Тому справу розглянуто у відсутність цього представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Згідно ст.220 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі може ухвалити додаткове рішення з питань які досліджувались в ході розгляду справи, однак з цих питань не прийнято судом рішення. Враховуючи те, що викладені у заявником обставини справи дослідужувались судом однак не знайшли свого відображення в резулютивній його частині, рішення суду слід викласти в новій редакції ухвалиши додакове рішення з цього приводу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Заявник [PERSON] Н,А. просить встановити факт народження у неї дитини в певний час - 18 лютого 2015 р. В обґрунтування вимог вона зазначає, що перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, в Євпаторійському міському пологовому будинку вона народила дівчинку. На час пологів у шлюбі не перебувала. 6 березня 2015 р. через відмову прикордонних органів Російської Федерації надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території вона отримала медичне свідоцтво та зареєструвала народження дитини. Коли вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції з приводу реєстрації народження дитини, їй було відмовлено в звязку з тим, що документи, видані на території, не підконтрольній Україні, вважаються недійсними. Дана обставина створює перешкоди в реалізації її батьківських прав. До судового засідання від заявника [PERSON] та заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд ухвалює судове рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню. Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 р., свідоцтво про народження дитини, видане Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, тобто органом, створеним у порядку, не передбаченому Конституцією України та законами України, є недійсним і не створює правових наслідків. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області відмовив [PERSON] в реєстрації народження дитини. Між тим, факт народження дитини підтверджується даними обмінної карти породіллі. Згідно даних обмінної карти 18 лютого 2015 р. в м. Євпаторії Автономної Республіки Крим Бобошко [PERSON] народила живонароджену дівчинку, а місцем проживання породіллі [PERSON] є [ADDRESS] . Ці дані відповідають даним її паспорта. Відповідно до ч.2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Заявник [PERSON], народжена [INFO], звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб із [PERSON], народженим [INFO] посилаючись на те, що вона не досягнувши шлюбного віку бажає вступити із ним у шлюб. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і просила дану заяву задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Заявник [PERSON], народжена [INFO], відповідно до ч.1 ст.22 СК України не досягла шлюбного віку. Відповідно до довідки КЗ «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» № 50 від 12.01.2017 [PERSON] знаходиться на обліку в Переяслав-Хмельницькій жіночій консультації - вагітність 23 тижні. Як вбачається з довідки КЗ «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» № 55 від 23.01.2017 [PERSON] має хороший стан здоров`я, працює в ТОВ «Техносалікс», що підтверджується довідкою №9 від 17.01.2017. Між [PERSON] та [PERSON] фактично склались відносини направлені на створення сім`ї, вони виявили волю на укладення шлюбу у встановленому законом порядку, однак недосягнення заявником шлюбного віку позбавляє їх такої можливості. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в інтересах заявника слід надати їй право на шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Заявник, [PERSON], народився 02 листопада 1955 року, що підтверджується паспортом громадянина України серії СВ № 264347, виданим 09 лютого 2001 року Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області. У трудовій книжці колгоспника № б/н, питання про належність якої заявнику є предметом судового розгляду, заповненій 17 березня 1980, прізвище, імя, по батькові власника зазначені як: «Троцкий Владимир Миколайович», рік народження 1955. Довідкою Новомиколаївського районного центру зайнятості від 15.09.2015 № 277 підтверджується те, що заявник перебував на обліку як безробітний та отримував допомогу по безробіттю з 02.07.2002 по 27.06.2003 відповідно до п. 2 ст. 22 та п. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Архівною довідкою Новомиколаївської районної ради Запорізької області від 10.09.2015 № 02-03-05/Т-84/01 підтверджується те, що заявник у період з 1978 по 1991 роки працював у колгоспі імені Котовського, с. Веселий Гай Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Архівною довідкою Новомиколаївської районної ради Запорізької області від 10.09.2015 № 02-03-05/Т-84/02 підтверджується те, що заявник у період з 1992 по 1995 роки працював у агрогосподарстві імені Котовського Запорізького підприємства «Мотор Січ», с. Веселий Гай Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Архівною довідкою Новомиколаївської районної ради Запорізької області від 10.09.2015 № 02-03-05/Т-84/03 підтверджується те, що заявник у період з 1996 по 2000 роки працював у КСП імені Котовського, с. Веселий Гай Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Відповідні записи про роботу заявника та його перебування на обліку у центрі зайнятості наявні в трудовій книжці, питання про належність якої заявнику є предметом розгляду даної справи. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення зазначеного факту є необхідним для вирішення питання про призначення пенсії заявнику. Вирішити питання про внесення виправлень у відомості, що містяться у трудовій книжці, у позасудовому порядку є неможливим у звязку з відсутністю на теперішній час юридичної особи КСП ім. Котовського Новомиколаївського району Запорізької області. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вищезазначені докази у їх сукупності є достатніми для встановлення факту належності трудової книжки заявнику, отже вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Заявник, [PERSON], народився 18 травня 1957 року у селі Богданівка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується паспортом громадянина України серії СВ № 051038, виданим Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області 13 серпня 1999 року, та свідоцтвом про народження серії ГД № 019345 від 31 липня 1957 року. У вищезазначеному свідоцтві про народження батьком заявника записаний [PERSON]. Згідно з копією актового запису про народження заявника № 22 від 10 червня 1957 року, його батьком зазначено [PERSON], уродженця [INFO], якому на той час виповнилося 27 років. [PERSON] помер 01 листопада 2015 року у віці 85 років в с. Сторчове Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 331257 від 03.11.2015. Згідно з копією актового запису про смерть [PERSON] від 03.11.2015 № 07, померлий народився 08 квітня 1930 року в с. Богданівка Новомиколаївського району Запорізької області, а заяву про реєстрацію факту смерті було подано [PERSON]. 04.12.2003 [PERSON] залишив заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] (ідентифікаційний № [NUMBER]). Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з підпунктом «а» підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковується вартість власності, що успадковується членами сімї спадкодавця першого ступеня споріднення. Отже, встановлення зазначеного факту є необхідним для правильного визначення податкового зобовязання заявника під час оформлення спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON]. Дослідивши вищенаведені докази в їх сукупності суд визнає їх достатніми для встановлення факту родинних відносин між заявником та померлим [PERSON], оскільки відомості про вік та місце народження батька заявника, зазначені в актовому записі про його народження, відповідають відомостям про вік та місце народження [PERSON], який помер 01.11.2015. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Заявник, [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 26 червня 2004 року Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.11.1955. Така є дата народження заявника зазначена у його військовому квитку серії [NUMBER] , виданому Новомиколаївським районним військовим комісаріатом Запорізької області 19 листопада 1974 року. У трудовій книжці колгоспника № [NUMBER] , питання про належність якої заявнику є предметом судового розгляду, заповненій 05.02.1975, прізвище, ім`я, по батькові власника зазначені як: « [PERSON] », а рік народження 1956. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що заявник працював у КСП ім. Кірова Новомиколаївського району Запорізької області, що відповідає записам у трудовій книжці колгоспника № [NUMBER] . Крім цього, у обліково-послужній картці до військового квитка заявника серії [NUMBER] також зроблено запис про роботу заявника у КСП ім. Кірова. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення зазначеного факту є необхідним для вирішення питання про призначення пенсії заявнику. Вирішити питання про внесення виправлень у відомості, що містяться у трудовій книжці, у позасудовому порядку є неможливим у зв`язку з відсутністю на теперішній час юридичної особи КСП ім. Кірова Новомиколаївського району Запорізької області. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вищезазначені докази у їх сукупності є достатніми для встановлення факту належності трудової книжки заявнику, отже вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Заявник, [PERSON], народилася 17 червня 1956 року в с. Самійлівка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ № 541318 від 01 серпня 1956 року. 12.05.2011 [PERSON], зареєстрований на той час за адресою: вул. Центральна, 2, с. Самійлівка Новомиколаївського району Запорізької області, залишив заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]). [PERSON] помер 20.11.2016 у віці 90 років в с. Самійлівка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.11.2016 серії І-ЖС № 369735. Згідно з довідкою Самійлівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 28.03.2017 № 139 заявник з 1956 проживала разом з [PERSON] Факт родинних відносин заявника і [PERSON] підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що заявник є дочкою [PERSON] Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з підпунктом «а» підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковується вартість власності, що успадковується членами сімї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення. Отже, встановлення зазначеного факту є необхідним для правильного визначення податкового зобовязання заявника під час оформлення спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON]. Дослідивши вищенаведені докази в їх сукупності суд визнає їх достатніми для встановлення факту родинних відносин між заявником та померлим [PERSON]. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved