Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначила, що вона являється донькою [PERSON], з якою вони мешкали разом у м. Луганську. [INFO] [PERSON] померла в м. Луганську. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білокуракінського районного управління юстиції у Луганській області за державною реєстрацією факту смерті, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] на підставі того, що вона не надала документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово - медичною установою. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка зареєстрована і мешкала в с. Ново - Україна, Марківського району Луганської області яка померла в м. Луганськ [INFO] у віці 90 років в результаті дисциркулярної енцуалопатії 3 ст. та атеросклерозу сосудів головного мозку. Згідно заяви, заявник [PERSON] просить суд розглядати справу без її участі та без участі її представника (а.с.4). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи (а.с.18). На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла матір заявника - [PERSON], [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 04.11.2016 року та довідкою про причину смерті, які видані медичним закладом, який діє на тимчасово окупованій території України у м. Луганську та знаходиться на території, що непідконтрольна українській владі та органи державної влади України не здійснюють свої повноваження (а.с.9,10). Родинні відносини між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження заявника (а.с.7) та копією свідоцтва про шлюб, після реєстрації якого заявник змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.8). Листом від 03.02.2017 року за № 61/16.16-63 Білокуракінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовив заявнику у реєстрації смерті [PERSON], оскільки для реєстрації смерті пред'явлені документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі (а.с.15). Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України,Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.11.2016 року [PERSON] та довідка про причину її смерті, яке було видано в м. Луганську не створює правових наслідків, але в той же час воно містить фактичні дані відповідно до ст. 57 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Встановлення факту смерті [PERSON] надасть заявнику право вчиняти низку правочинів, зокрема отримати допомогу на поховання, оформлення спадщини у встановленому законами України порядку. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] померла [INFO] в м. Луганську підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами, та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved