Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 30 квітня 1998 року Тернівською міською радою народних депутатів на підставі рішення 15 сесії ХХІІ скликання № 127 від 12 березня 1998 року на імя [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №245. Він отримав в приватну власність земельну ділянку площею 0,060 га., яка розташована на території м. Тернівка, провул. Парковий, 13а, Дніпропетровської області. 13 серпня 1997 року виконавчим комітетом Тернівської міської ради була упорядкована нумерація житлових будинків у приватному секторі м. Тернівка, тому адреса домоволодіння і земельної ділянки, що належить йому на праві приватної власності, змінилася на провулок Парковий, 13. В Державному акті на право приватної власності на землю помилково зазначено прізвище «Кулинський» що не відповідає дійсному прізвищу «Кулінський». На даний час у нього виникла необхідність в підтвердженні права власності на земельну ділянку. У вересні 2015 року він звернувся до Управління держземагенства у Павлоградському районі Дніпропетровської області з заявою про виправлення помилки в його прізвищі в Державному акті на земельну ділянку, але йому було відмовлено, оскільки виправлення помилок в державних актах не передбачено Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325. Встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу необхідно для підтвердження права на земельну ділянку, а тому просить встановити факт того, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП, виданий 30 квітня 1998 року на підставі рішення 15 сесії ХХІІ скликання Тернівської міської ради народних депутатів № 127 від 12 березня 1998 року на імя [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №245, на земельну ділянку загальною площею 0,060 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, належить [PERSON], [INFO], уродженцю [INFO]. Заявник надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, свої вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Управління держгеокадастру у Павлоградському районі Дніпропетровської області надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що заява заявника обґрунтована та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. На підставі п.6 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, в судовому засіданні встановлено, що в паспорті серії АК номер 252257, виданого Тернівським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 20.07.1998 року прізвище, імя та по-батькові заявника зазначено як [PERSON] (а.с.10). В державному акті на право приватної власності на землю серії ДП зазначено, що Державний акт на право власності на землю видано [PERSON], який мешкає в м. Тернівка провул. Парковий, 13а, на підставі рішення 15 сесії ХХІІ скликання Тернівської міської ради народних депутатів № 127 від 12 березня 1998 року, йому передається у власність земельна ділянка площею 0,060 гектарів, яка розташована на території м. Тернівка провул. Парковий, 13а Тернівської міської ради. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №245 (а.с.12). В рішенні виконавчого комітету Тернівської міської ради народних депутатів від 13 серпня 1997 року №477 упорядкована нумерація житлових будинків у приватному секторі по провулку Парковий м. Тернівка, та нумерація житлового будинку, що належить [PERSON] змінилася на № 13. (а.с.13). В реєстраційному посвідченні на землю, виданому Тернівським БТІ 17 грудня 1998 року, зазначено, що домоволодіння № 13 по провулку Парковий у м. Тернівка зареєстроване за [PERSON] на праві особистої власності на підставі рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради народних депутатів № 127 від 12 березня 1998 року (а.с.14). Відповідно до відповіді Управління держземагенства у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року за вих. №31-407-0.10-4172/2-15 вбачається, що під час друкування державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, виданого 30 квітня 1998 року на імя [PERSON], який мешкає м. Тернівка вул. Миру 11/39, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №245, допущено помилку в прізвищі землевласника. Згідно даних паспорта землевласника прізвище слід правильно писати [PERSON]. У звязку зі змінами в законодавстві державні акти на право приватної власності на землю з 01.01.2013 року в Україні не видаються. Виправлення помилок в державних актах до повноважень територіальних органів Держземагенства не належить (а.с.15). Тобто прізвище заявника в Державному акті на право приватної власності на землю серії ДП, виданому 30 квітня 1998 року на підставі рішення виконавчого комітету Тернівської міської Ради народних депутатів №127 від 12 березня 1998 року та в паспорті серії АК номер 252257, виданого Тернівським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 20.07.1998 року прізвище, не співпадають, що не дає йому можливості розпорядження належною йому власністю. Оскільки факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє повне підтвердження та має для заявника юридичне значення, так як усуває розбіжності в його юридичних документах та надає йому право вільно розпоряджатися належною йому власністю, тому суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Outcome: approved