Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому - [PERSON] , [INFO] , уродженцю с. Забара, Ярунського району, Житомирської області, який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , архівної довідки, виданої Державним архівом Мугалжарського (Мугоджарського) району від 18.04.2004р. № 161 на посаді шофера в Уркачевському совхозі за період роботи січень, квітень-серпень 1973 року, на посаді майстра виробничого навчання по Конжарському СПТУ-162 за період вересень-жовтень 1973 року, на посаді комбайнера-тракториста по Уркачевському совхозі за період лютий - квітень 1974 року, де зазначено прізвище « [PERSON] » та скорочено ім`я по батькові «[PERSON] » (так зазначено у документі російською мовою), замість правильного [PERSON] . Зазначає, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно йому для звернення до пенсійного органу щодо отримання пенсії. Вирішити питання щодо розбіжностей у документах самостійно та через інші установи неможливо. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягав. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду пояснення, в яких просив розглянути справу без участі представника, зазначив, що Управління не має підстав для прийняття спірної архівної довідки, її належність заявнику можливо встановити у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 05.07.2019р. заявник [PERSON] звернувся до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 12 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківської області з питанням щодо проведення нарахування пенсії з урахуванням архівної довідки від 18.04.2004р. № 161, виданої Державним архівом Мугалжарського району, щодо стажу роботи: у шофером в Уркачевському совхозі за період роботи січень, квітень-серпень 1973 року, майстром виробничого навчання по Конжарському СПТУ-162 за період вересень-жовтень 1973 року, комбайнером-трактористом в Уркачевському совхозі за період лютий - квітень 1974 року. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 128432 від 12.07.2019р. заявнику було відмовлено в нарахуванні пенсії з більшого стажу у зв`язку з тим, що в довідці № 161 від 18.04.2004р. на ім`я [PERSON] скорочено ім`я по батькові, що не дає можливості визначити факт приналежності довідки саме заявнику. Заявник не може використати своє право на нарахування пенсії, так як дані розбіжності у документах не ідентифікують його як одну і ту саму особу. Іншого шляху встановлення факту належності зазначеного правовстановлюючого документу, ніж у судовому порядку, у заявника немає. Задовольняючи заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд бере до уваги те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення пенсії, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З врахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що подана заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Outcome: approved