Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON], яка потребувала постійного догляду. Після її смерті відкрилась спадщина. При зверненні до нотаріальної контори, заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не звернулась протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] та не встановлено факт сумісного проживання із спадкодавцем. Посилаючись на викладене, заявник просив встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON], яка померла [INFO] року. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує та просить суд їх задовольнити. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З 16.12.2005 року [PERSON] була зареєстрована та проживала разом зі [PERSON] у належній її на праві власності квартирі [ADDRESS]. У 2012 році [PERSON] та її чоловік знялися з реєстрації за вище вказаною адресою та переїхали проживати за адресою: [ADDRESS], за якою зареєструвалися. [PERSON] постійно проживала разом за [PERSON] за місцем її проживання та реєстрації, оскільки потребувала постійного догляду. [INFO] року померла [PERSON]. [PERSON] залишила заповіт, складений нею 09.02.2007 року, та засвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, Нікітіним Р.В., яким належну їй на праві власності земельну ділянку, що знаходиться в межах території Добренької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, кадастровий номер: [NUMBER], або будь-які інші земельні ділянки, що будуть їй належати на праві власності на день її смерті, де б вони не знаходились, а також всі грошові кошти, які зберігатимуться на рахунках в будь-яких банківських та інших кредитно-фінансових установах, заповідала [PERSON] повністю. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається у вигляді земельної ділянки площею 12,27 гектарів, розташованої на території Добренької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, належність якої спадкодавці підтверджується Державним актом на праві приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 15.11.20105 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Баштанської райдержадміністрації Миколаївської області від 24 травня 2005 року за № 292-р, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010500600053. При зверненні до нотаріальної контори, заявнику 31.01.2017 року відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що заявником пропущений шестимісячний строк та відсутні дані про її реєстрацію разом з померлою. Згідно наданої відповіді Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В. від 28.02.2017 року за № 83/01-16, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. На запит суду Добренський територіальний орган Виконавчого комітету Баштанської міської ради від 18.02.2017 року за № 18 повідомили, що [PERSON] знялась з реєстрації та вибула за межі Добренської сільської ради 14.05.2005 року. Подальше місце проживання громадянки невідомо. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадкового майна входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до п.5.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Для кровного споріднення характерним є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов'язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв'язках. Відповідно до п.9.9 Листа, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст.549 ЦК. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved