Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, де просив суд встановити факт роботи на оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Залізничного району м. Києва на посаді машиніста 4 розряду компресорного цеха №1 аміачних холодильних установок з 01.04.1981 по 14.09.1981; встановити факт роботи на оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Залізничного району м. Києва на посаді машиніста 5 розряду компресорного цеха №1 аміачних холодильних установок з 14.09.1981 по 04.05.1993. В обґрунтування заяви зазначив, що 01.12.2014 при зверненні до УПФУ в Солом'янському районі м. Києва було встановлено, що деякі записи в його трудову книжку внесені з порушенням. Запис №1 від 01.04.1981 внесений одним з працівників відділу кадрів оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату Залізничного району м. Києва містить неприпустиме скорочення та неправильну назву посади, яку він обіймав на той час, а саме: «Зачислен машинистом 4 р. в компрессоный цех №1, х/у ами». Насправді в трудову книжку повинні були внесені наступні відомості: «Зачислен на должность машиниста 4 розряда компресорного цеха №1 амиачных холодильних установок». Крім того, запис №2 від 14.09.1981 внесений працівником відділу кадрів оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату Залізничного району м. Києва містить неприпустиме скорочення та не правильну назву посади, яку позивач обіймав на той час, а саме: «Переведен машинистом 5 р. в компрессоный цех №1, холодильних установок с амиаком». Насправді в трудову книжку повинні були внесені наступні відомості: «Переведен на должность машиниста 5 разряда компресорного цеха №1 амиачных холодильних установок». Дані помилки виникли в наслідок неналежного виконання своїх обов'язків працівників відділу кадрів оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату Залізничного району м. Києва. Відповідно до рішення представника президента України №233 від 25 лютого 1993 року оптово-роздрібний плодоовочевий комбінат Залізничного району м. Києва був ліквідований, а тому підтвердити факт роботи внести виправлення в поза судовому порядку неможливо. Заявник відзначив, що встановлення факту роботи необхідне для оформлення пенсії. Заявник та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення на заяву, згідно яких просив розглядати справу у відсутність представника та у задоволенні заяви просив відмовити, при цьому посилаючись на те, що в своїй заяві [PERSON] зазначив, що факт його роботи можуть підтвердити свідки, з чим Управління не може погодитися з огляду на те , що особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій громадян регулюються Порядком підтвердженням наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, де наведено перелік необхідних документів, в якому підтвердження пільгового стажу показаннями свідків відсутнє. Що стосується записів в запереченнях зазначено, що в доданій до зави про встановлення факту роботи копії трудової книжки [PERSON] періоду з 01.04.1981 по 14.09.1981 роботи на посаді машиніста 4 розряду компресорного цеху №1 х/у амм та з 14.09.1981 по 04.05.1993 роботи на посаді машиніста 5 розряду компресорного цеху №1 холодильних установок з аміаком на оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Залізничного району м. Києва, то вони не співпадають з відомостями, вказаними у наданих до заяви про встановлення факту архівними довідками. В доданих архівних довідках, а саме в архівній довідці від 10.10.2013 №103-12646/01 зазначено, «що у документах ліквідованого Залізничного оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату (з 1993 року - Державне комунальне підприємство «Залізничний плодокомбінат», які зберігаються в архівному відділі Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, у відомостях, що містяться в наказах директора з особового складу та особової картки (форма Т-2) значиться [PERSON]: машиністом 4 розряду компресорного цеху №1 з 01 квітня 1981 року (наказ №33 К від 30.03.1981); машиністом 5 розряду компресорного цеху №1 з 14 вересня 1981 року (наказ №104 к від 14.09.1981). Звільнений по переводу в Державне комунальне підприємство «Залізничний плодокомбінат» з 04.05.1993 року». І жодним чином не зазначено, що [PERSON] працював саме машиністом 4 (або 5) розряду компресорного цеху № 1 аміачних холодильних установок. Таким чином, представник заінтересованої особи вважає вимоги зазначені в заяві про встановлення факту необґрунтованими та такими, що не можуть підлягати задоволенню. Заінтересована особа, Головне управління Пенсійного фонду України в судове засідання явку в судове засідання свого представника не забезпечило, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та на підставі наявних у справі доказів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявник [PERSON] за фахом має кваліфікацію техніка-механіка, що підтверджується дипломом серії ГТ-1 №133495, виданий Київським технікумом громадського харчування (а.с.6), а також довідкою Коледжу ресторанного господарства Національного університету харчових технологій від 02.12.2013 №60 (відповідно до наказу НУХТ від 06.04.2001 №64 Київський технікум громадського харчування реорганізовано у Коледж ресторанного господарства Національного університету харчових технологій), де зазначено, що він дійсно з 01.09.1976 по 28.02.1981 навчався у Київському технікуму громадського харчування на денному відділенні по спеціальності: «Холодильно-компресорні машини та установки». Після закінчення навчання присвоєна кваліфікація технік-механік (а.с.12). Судом встановлено, що [PERSON] 01.04.1981 був зарахований машиністом 4 розряду компресорного цеху №1 аміачних холодильних установок оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату Залізничного району м. Києва, 14.09.1981 йому було присвоєно 5 розряд машиніста компресорного цеху №1 аміачних холодильних установок. 04.05.1993 [PERSON] був звільнений з посади у зв'язку з ліквідацією оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату Залізничного району м. Києва (а.с.7-10). Факт ліквідації оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату Залізничного району м. Києва також підтверджується витягом з розпорядження представника Президента України №233 від 25.02.1993 (а.с.11). Згідно з архівною довідкою від 10.10.2013 №108-12646/01 Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації у документах ліквідованого оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату Залізничного району м. Києва у відомостях що містяться в наказах директора з особового складу та особовій картки (форма Т-2) значиться [PERSON]: машиністом 4 розряду компресорного цеху №1 з 01 квітня 1981 року; машиністом 5 розряду компресорного цеху №1 з 14 вересня 1981 року. Звільнений по переводу в Державне комунальне підприємство «Залізничний плодокомбінат» з 04 травня 1993 року (а.с.13). Відповідно архівної довідки від 10.10.2013 №108-12647/01 Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації за час роботи [PERSON] в Залізничному оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату на посаді машиніста компресорного цеху №1, відомості, що зазначені в наказах директора з особового складу даного підприємства, про його переведення на іншу роботу, роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати та документи щодо проведення атестації робочого місця в архівних документах не виявлено (а.с.14). Серед іншого, згідно архівних довідок від 10.10.2013 №108-12653/01, від 10.10.2013 №108-12654/01 Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації у документах ліквідованого Залізничного оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату, які зберігаються в архівному відділі Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, у відомостях про нарахування заробітної плати працівникам за 1981-1987 роки значиться [PERSON] (а.с.15, 16). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт роботи заявника разом з ними на одному підприємстві в компресорних цехах, з устаткуванням в якому використовувався аміак. Свідки пояснили, що всі компресорні установки на оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Залізничного району м. Києва працювали з використанням аміаку. Додатково пояснили, що у них особисто при призначенні пенсії виникало таке ж питання про підтвердження стажу роботи в даному підприємстві, про що надали копії трудових книжок. Крім того зазначили, що їм також відомо, що воно ліквідовано на даний час. Відповідно до п.18 Постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п.17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовного якого вони підтверджують роботу заявника. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved