Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, посилаючись на те, що з він з 07.09.1979 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який зареєстрований і постійно мешкає разом з ними. Син є інвалідом II групи з дитинства безстроково. [PERSON] має психічні порушення з дитинства, в зв'язку з чим неодноразово лікувався в психіатричних закладах охорони здоров'я, однак стан його здоров'я з часом тільки погіршувався. Розумовий стан хворого істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В зв'язку з цим заявник просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатним та призначити його опікуном над сином. Для визначення психічного стану [PERSON] здатності усвідомлювати ним значення своїх дій та керувати ними, просить призначити судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3. Заявник в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує та просить заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Лозівської міської ради Харківської області Карпенко Т.В. в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на даний час проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки серії МСЕ № 036344 від 13 квітня 2006 року [PERSON] визнаний інвалідом другої групи з дитинства безстроково, рекомендована домашня праця. [PERSON] внаслідок душевної хвороби потребує догляду та встановлення над ним опіки. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 54 від 29.01.2019 року, [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїчної форми. [PERSON] відповідно до свого психічного стану на теперішній час нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Заявлені вимоги стосовно призначення опікуном заявника по справі суд вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] обізнаний про стан здоров'я [PERSON] та про його майновий стан. [PERSON] має власне житло, володіє повною цивільною дієздатністю та має можливість виконувати обов'язки опікуна, перебуває у родинних відносинах з особою, що потребує опіки - є рідним батьком. Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявник [PERSON] бажає та має можливість бути опікуном над [PERSON], суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та вважає за можливе заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч.6 -7 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. На підставі викладеного,

Outcome: approved