Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги заявник посилається на те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, спадкоємцем щодо якого у відповідності до закону, є заявник, [PERSON] . Коли заявник звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Разом з тим вважає, що спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла, оскільки постійно без реєстрації проживала разом з нею до дня смерті у житловому будинку в с. Богданівка Підволочиського району, здійснювала постійний догляд, допомагала у побуті, купувала ліки, взяла на себе витрати на поховання. Враховуючи те, що встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує - просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, не з`явилася, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Підволочиської селищної об`єднаної територіальної громади у судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, протии задоволення заявлених вимог не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд дійшов висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 квітня 2011 року [PERSON] померла [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №14. Місце смерті с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області. [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 1954 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00027333685 [PERSON] в 1976 році уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Згідно з роз`ясненням приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 87/01-16 від 13 жовтня 2020 року [PERSON] роз`яснено, що вона вважається такою, що спадщини не прийняла, оскільки у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подавала, та на час смерті зареєстрована за місцем проживання [PERSON] не була. З акту опиту свідків [PERSON] , [PERSON] від 01 серпня 2020 року убачається, що [PERSON] доглядала та проживала з матір`ю - [PERSON] , до дня її смерті за адресою с. Богданівка Підволочиського району. Таким чином судом встановлено, що заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняла, проте, у зв`язку із відсутністю її реєстрації разом із спадкодавцем, при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пунктом 23 постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно дост.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК Україниспадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Статтею другою Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на викладене, а також те, що заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК Українисудові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved