Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та просила встановити факт спільного проживання із спадкодавцем - [PERSON], на час відкриття спадщини, тобто на [INFO] за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що постановою нотаріуса Шостої Криворізької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом,оскільки у неї відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Представник заявника в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягав. Представник Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Згідно копії свідоцтв про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін у зв'язку з усиновленням (удочерінням), заявниця є онукою [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.6-8). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом Шостої Криворізької державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкоємця відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. (а.с.11) Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз'яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем - [PERSON], на час відкриття спадщини, тобто на [INFO] за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved