Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Заявник [PERSON] Миколаєвич звернувся до суду із заявою, заінтересована особа філія «Магістральні нафтопроводи «Дружба» ПАТ «Укртранснафта», про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про народження від 21.11.1989 року його записано як [PERSON] Миколаєвич. В подальшому він отримав паспорт громадянина України, в якому його так само по батькові вказано Миколаєвич. Однак, під час проведення приватизації квартири у свідоцтві про право власності на житло від 23.12.1993 року, уповноваженими особами власника та балансоутримувача квартири - Державного підприємства магістральні нафтопроводи «Дружба», його помилково було записано як [PERSON], оскільки було зроблено переклад з російської на українську мову. Внаслідок помилки та грубого порушення законів філології про недопустимість перекладу власних імен, можуть порушуватися його майнові права в цілому, а тому звернувся в суд з заявою про встановлення належності йому свідоцтва про право власності на житло - квартиру № 2, в будинку № 105/А по вул. Підгорянській в м.Мукачево. В судове засідання заявник не зявився, до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» ПАТ «Укртранснафта», в судовому засіданні надав письмовий відзив на заяву та пояснив, що згідно архівних документів квартира [ADDRESS] була приватизована [PERSON] та членами його сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] В ході приватизації були подані ряд документів, а саме заява на приватизацію, довідка про склад сімї, розрахунок площі квартири, на підставі яких видано наказ підприємства про приватизацію та видано свідоцтво про право власності на житло. У всіх цих документах не вказано повністю імя та по батькові заявника, а тільки його ініціали. Жодних документів, які б посвідчували особу заявника, за якими можливо би було встановити правильність написання його даних, немає. Для огляду в судовому засіданні представник заявника надав оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, в якому співвласники квартири вказані тільки за прізвищами та ініціалами, повних імен та по батькові жодного із них у даному свідоцтві не зазначено. Разом з тим, представник заінтересованої особи зазначає, що у випадку наявності відповідних документів та законних підстав він не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26.11.1993 року громадянин [PERSON] та члени його сімї [PERSON], [PERSON] звернулися до керівника відділу приватизації із заявою про передачу у спільну сумісну власність комунальної квартири. На підставі даної заяви підприємством магістральних нафтопроводів «Дружба» видано наказ № 228 від 21.12.1993 року, відповідно до якого дозволено приватизувати квартиру [ADDRESS], [PERSON], що в ній проживає, склад сімї 4 особи. Згідно вказаного наказу Державним підприємством магістральних нафтопроводів «Дружба» 22.12.1993 року видано свідоцтво про право власності на житло, за яким квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оригінал даного свідоцтва надано суду для огляду представником заінтересованої особи, оглянуто сум в судовому засіданні, належним чином посвідчена копія приєднана до матеріалів справи. З аналізу вказаного документа вбачається, що співвласники квартири зазначені тільки за прізвищами та ініціалами, повністю їх імена та по батькові в свідоцтві не зазначено. Разом з тим, до заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення заявником додано копію свідоцтва про право власності на житло квартиру [ADDRESS], в якому дані співвласників квартири зазначені повністю, тобто вказані їх прізвища, повністю імена та по батькові. Дана копія ніким не посвідчена. Оскільки надана заявником копія свідоцтва суперечить оригіналу, оглянутому судом, вона не посвідчена належним чином, суд не може прийняти її до уваги при розгляді справи. В з вязку з цим вимоги заявника суд вважає необґрунтованими, оскільки в оригіналі свідоцтва про справо власності на житло, яке оглянуто судом, не вказано його дані як [PERSON], а тільки як [PERSON] Крім того, при вирішенні даної заяви суд враховує, що заявником додано тільки копію свого паспорта та копію свідоцтва про народження, де його анкетні дані виписані на російській мові, а надана копія свідоцтва, як зазначалося, не посвідчена і не відповідає оглянутому судом оригіналу. Жодних інших доказів того, що при оформленні свідоцтва про право власності на житло було допущено помилку в написанні його по батькові, що таке свідоцтво належить саме йому, заявником не надано. Не вказано у заяві також і мету встановлення факту належності заявнику свідоцтва про право власності на квартиру, а тільки зазначено припущення, що внаслідок допущеної помилки можуть порушуватися його права. Відповідно до ст. 259 ЦПК України у рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Оскільки заявником не надано суду жодних доказів, на підставі яких можна встановити певний факт, не зазначено мету його встановлення, суд позбавлений можливості виконати вимоги ст. 259 ЦПК України, а тому заява до задоволення не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed