Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що він народився [INFO] року в м.Арарат, Араратського району, Вірменії. Після народження його батьки разом з ним в 1989 році переїхали до України, а саме [ADDRESS] та постійно без виїзду проживав на території України від переїзду та по даний час, в тому числі станом на 24.08.1991 року. Паспорта не отримував, оскільки з моменту народження проживав без реєстрації місця проживання. В 2016 році звернувся до Державної міграційної служби України в Полтавській області для отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено, оскільки не були надані документи підтверджуючі реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року, рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та прохали суд її задовольнити. В судове засідання представник заінтересованих осіб Автозаводського районного відділу у м.Кременчуці УДМС України у Полтавській області та Управління державної міграційної служби України в Полтавській області [PERSON] не з'явилася, але завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без її участі та вказала у разі надання позивачем підтверджуючі документи, що підтверджують його проживання у період його навчання з першого по шостий класи, тобто станом на 24.04.1991 року або 13.11.1991 року, в даному випадку покладається на розсуд суду. Суд вислухавши думку заявника та його представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] року в м.Арарат, Араратського району, Вірменії, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] Відповідно до листа від 02.08.2016 року вбачається, що [PERSON] звертався до Автозаводського районного відділу у м.Кременчуці УДМС України у Полтавській області із заявою щодо отримання паспорта України. Згідно довідки від 30.12.2016 року виданої навчально - виховним комплексом «Павлиської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ліцей імені В.О. Сухомлинського вбачається, шо [PERSON] навчався з 2.09.1993 року по 10.06.1995 року в Павлиській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів імені В.О. Сухомлинського. Довідкою Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно проживав в селищі Палиш, Онуфріївського району, Кіровоградської області. Відповідно до акту від 1.11.2016 року виданої заступником генерального директора з правових підстав ТОВ «Житлорембудсервіс» встановлено, що [PERSON] з липня 2013 року по теперішній час проживає в [ADDRESS] Згідно довідки від 25.04.2017 року виданої лікарем Павлиської медичної амбулаторії Онуфріївського району, Кіровоградської області [PERSON] вбачається, що з 1989 -2004 роках знаходився під наглядом Павлиської медичної амбулаторії. Заявник звернувся до Державної міграційної служби України в Полтавській області для отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено, оскільки не були надані документи підтверджуючі реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року, рекомендовано звернутись до суду. Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] повідомили суду, що до 1991 року [PERSON] проживав без реєстрації в с.Павлиш, Онуфріївського району, Кіровоградської областіа потім в м. Кременчуці. Відповідно до ч 2ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України»і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України»громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року . У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженогоУказом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року [PERSON], [INFO] року народженн, уродженця м. Арарат, Араратського району, Вірменії.

Outcome: approved