Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на квартиру від 26.03.1997 року, виданого на імя [PERSON], померлому [PERSON]. В обґрунтування заяви покликається на те, що 26.07.2017 року помер його родич [PERSON], який проживав у власній квартирі за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 47/45, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 26.03.1997 року. 24.12.2016 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів йому. З метою реалізації свого права на спадщину у вересні 2017 року звернувся в Шосту Львівську державну нотаріальну контору, де нотаріусом було виявлено розбіжності у правовстановлюючих документах спадкодавця, а саме у свідоцтві про право власності, де прізвище останнього замість «Лісняков» зазначено як «Лисняков». Оскільки таке свідоцтво видавалося акціонерною компанією «Інтерг Торг», яка припинила свою діяльність, відтак внести виправлення у таке неможливо. За наведених обставин, просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на квартиру від 26.03.1997 року, виданого на імя [PERSON], померлому [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд заяви у його відсутності, заяву підтримує, просить таку задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Положеннями ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як розяснив Пленум Верховного суду України в п. 1 постанови № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] народився 26.08.1950 року в м. Львові, згідно з паспортом громадянина України серії МН №524442, виданим Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 17.07.1997 року, його прізвище зазначено українською мовою як «Лісняков», російською «Лисняков». Зареєстрованим місцем проживання останнього з 30.01.1992 року є квартира №95 в будинку №47 на вул. Виговського у м. Львові (а.с. 22). 26.03.1997 року акціонерною компанією «Інтерторг» посвідчено, що квартира №95 в будинку №47 на вул. Виговського у м. Львові дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]. Вказана квартира зареєстрована Львівським міжміським бюро техінвентаризації на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за №20789 (а.с. 5). Як видно із свідоцтва про одруження серії 1-СГ №134709, 04.06.2002 року [PERSON] (26.08.1950 р.н.) зареєстрував шлюб з [PERSON] (15.04.1955 р.н.), у відділі РАГС Залізничного РУЮ м. Львова, про що зроблено відповідний запис за №134 (а.с. 21). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 24.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №935, усе своє майно він заповів [PERSON], заявнику по справі (а.с. 6, 8). Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СГ №477947, виданим Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівські області 26.07.2017 року, [PERSON] (26.08.1950 р.н.) помер 25.07.2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис №722 (а.с. 4). Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї і прописки, виданої ЛКП «Нове» 18.09.2017 року за №5714, у квартирі №95 в будинку №47 на вул. Виговського у м. Львові зареєстровано двоє осіб: [PERSON] (26.05.2007 р.н.) та [PERSON] (16.08.1979 р.н.), вказана квартирна належить [PERSON], який помер 25.07.2017 року, останній був зареєстрований та проживав за даною адресою з 30.01.1992 року до дня смерті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що надані заявником письмові докази підтверджують взаємозв'язок свідоцтва про право власності на квартиру від 26.03.1997 року, виданого на імя [PERSON], із особою [PERSON], який помер 26.07.2017 року, а тому, заяву необхідно задовольнити.

Outcome: approved