Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Донецьк. Заявник вказує, що м. Донецьк є тимчасово окупованою територією, на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Заявник стверджує, що 12.07.2019 р. він звернувся до Бучанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про реєстрацію смерті [INFO] [PERSON] у м. Донецьк Україна, однак у державній реєстрації йому було відмовлено. У зв`язку з вищевикладеним, просив суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце смерті: м. Донецьк, Донецької область, Україна; дата смерті: [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином. До суду від заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направив, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , а також паспортом громадянина України, серії [NUMBER] , виданий Калінінським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 04.03.2006 року. [PERSON] є громадянином України та народився [INFO] в с. Михайлівка, Ямпільського району, Вінницької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , виданим Калінінським РВ Горлівського МУ ГУ МВС України в Донецькій області 16.12.2011 року. [PERSON] помер [INFO] віці 70 років в м. Донецьк, Донецької області внаслідок раку передміхурової залози, що підтверджується копією медичного свідоцтва про смерть № 140 від 03.06.2019 року, довідкою про причину смерті від 03.06.2019 року № 140. Крім того, дані відомості підтверджуються свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] . 12.07.2019 заявник звернувся до Бучанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак у державній реєстрації смерті йому було відмовлено у зв`язку з тим, що ним для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується Відмовою у проведенні державної реєстрації смерті № 987/16.7-74. Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно інформаційного листа ВССУ про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року №990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» документами, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (ст. ст. 58, 59 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом ч. 1 цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження і, відповідно, підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved