Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася у Вугледарський міський суд Донецької області з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона [INFO] року в місті Донецьку, Донецької області, яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, в пологовому будинку № 24, народила дитину. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського МУЮ в Донецькій області заявниці було відмовлено в реєстрації дитини з причини недійсності документів виданих органами розташованими на тимчасово окупованій території. Заявниця просить встановити факт народження [INFO] року хлопчика - [PERSON] на тимчасово окупованій території в місті Донецьк, Донецької області. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала, суду пояснила, що [INFO] року народила хлопчика в пологовому будинку № 24 міста Донецьк. Зазначила, що в медичному свідоцтві про народження вказано прізвище [PERSON], а не [PERSON] з причини укладення нею шлюбу з [PERSON], а прізвище в паспорті не змінила з причини недійсності свідоцтва про шлюб, бо він був зареєстрований в місті Донецьк на тимчасово окупованій території. Хлопчика назвали [PERSON]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту народження дитини заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснив, що заявниця є його дружиною. Під час їх сумісного проживання заявниця завагітніла і він був свідком перебігу вагітності та народження хлопчика. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є подругою заявниці. Бачила її неодноразово вагітною. Судом встановлено, що заявниця 15 вересня 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] в Петровському відділі РАЦС м. Донецьк, про що було видано свідоцтво про шлюб «[NUMBER]», яке є недійсним на території України з причини видачі його на бланку невизнаної «Донецької народної республіки» органом розташованим на тимчасово непідконтрольній території України. Згідно інформації з цього свідоцтва заявниці було надано прізвище [PERSON]. Факт зміни прізвища також підтверджується адресною довідкою № 1376 від 07.10.2015 року (а.с. 6-7). Згідно інформації з виписки № 48 з протоколу ВКК № 21 від 21.04.2015 року ЦМЛ №14 [PERSON] перебувала на десятому тижні вагітності (а.с. 10). Відповідно до інформації з медичного свідоцтва про народження (дублікат) № 248 від 08.04.2016 року виданого ЦМКЛ № 24 міста Донецьк [PERSON] [INFO] року народила хлопчика (а.с. 9) Згідно інформації з свідоцтва про народження «[NUMBER]», яке є недійсним на території України, хлопчика, який народився [INFO] року, назвали [PERSON] (а.с. 8). Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а. с. 11). Суд, дослідивши пояснення заявника та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. З абз. 1 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України вбачається, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. 4 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та неперереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Медичне свідоцтво про народження надане заявником для державної реєстрації факту народження дитини, не може визнаватися належним документом з підстав його складання на бланку структурним підрозділом окупаційного управління невизнаної «Донецької народної республіки», але вказана в ньому інформація береться судом до уваги, як і свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб та інформаційної виписки в частині, що підтверджується заявником та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк, Донецької області, є тимчасово окупованою територією незаконним збройними формуваннями терористичних організацій та військами Російської Федерації. Відповідно до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Суд вважає за можливе встановити факт народження [PERSON] хлопчика [PERSON] [INFO] року на тимчасово окупованій території, м. Донецьк, Донецької області. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved