Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, заінтересована особа Троїцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 07.11.2017 року помер її чоловік [PERSON], який на день смерті мешкав у м. Кадіївка Луганської області. Їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, оскільки лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті [PERSON] були видані на тимчасово окупованій території України у м. Луганськ Луганської області. Встановлення факту смерті чоловіка їй потрібно з метою проведення державної реєстрації смерті відповідно до вимог законодавства України. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно із копією паспорта громадянина України серії ЕК №306326, виданого Стахановським МВ УМВС України в Луганській області 01.03.1997 року, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], був зареєстрований за адресою: Україна, Луганська область, м. Стаханов, вул. 70 років Жовтня, 3/142. Судом встановлено і підтверджено належними та достатніми доказами, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON]. Згідно з довідкою про причину смерті від 08.11.2017 року, виданою «Стахановською міською багатопрофільною лікарнею «Луганської народної республіки» за формою первинної облікової документації № 106/о, затвердженою Наказом «Міністерства охорони здоровя України» №545 від 08.08.2006 року, [PERSON], [INFO], помер 7 листопада 2017 року у віці 68 років внаслідок тромбозу мезетеріальних судин з гангреною товстої кишки. Згідно з копією листа Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 05.02.2018 року №10/17.29-66 [PERSON] було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті чоловіка на підставі предявлених нею документів. Суд враховує, що місто Кадіївка Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті її чоловіка у встановленому Законом порядку. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], помер 7 листопада 2017 року в м. Кадіївка Луганської області у віці 68 років внаслідок тромбозу мезетеріальних судин з гангреною товстої кишки. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт смерті, адже лікарське свідоцтво про смерть померлого видано установою «Луганської народної республіки». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог, є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у звязку із чим заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 317, п. 7 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved