Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], встановлення над нею опіки та призначення заявника опікуном, заінтересована особа: управління праці та соціального захисту населення Садгірської районної в м. Чернівцях ради. В заяві посилається на те, що її тітка [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS]. З дитинства, остання страждає на важке психічне захворювання, являється інвалідом 3-ї групи та перебуває на обліку в психіатричній лікарні з діагнозом: помірний психоорганічний розлад змішаного ґенезу з помірним інтелектуально-мнестичним зниженням. Крім того [PERSON], зловживає спиртними напоями, в зв'язку з чим у неї розвинулись супутні захворювання: алкогольна кардіопатія СН 1 ст. та хронічний гепатит. У зв'язку з вказаним захворюваннями [PERSON] потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Просить визнати [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS], недієздатною, встановити їй опіку та призначити [PERSON] її опікуном.. Заявник та представник заінтересованої особи Вітюк Л.І. в судове засідання не з'явилися та подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заявник заяву підтримала. Представник заінтересованої особи не заперечуює проти визнання [PERSON] недієздатною. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України . Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є рідною тіткою заявниці [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 419 від 08.10.2014 року [PERSON], страждає хронічним психічним захворюванням у формі деменції (недоумства) змішаного ґенезу. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно вимог ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частинами 3 та 4 ст. 63 ЦК України визначено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі деменції (недоумства) змішаного ґенезу, за своїм психологічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому його слід визнати - недієздатною. Крім цього суд вважає, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення опіки над [PERSON] та призначити їй опікуна [PERSON], оскільки остання є її родичкою.

Outcome: approved