Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу - трудової книжки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до паспорта громадянина України ім`я заявника « [PERSON] ». Однак записи в трудовій книжці від 25.07.1979, 01.09.1978, 08.08.1999 на особу [PERSON] не визнаються такими, що належать йому. Ці записи вносилися на підставі паспорта громадянина СРСР, який було вилучено у заявника у зв`язку із загальним обміном паспортів. На даний час у заявника виникли у зв`язку із цим труднощі при оформленні пенсії за віком, так як представники Головного управління Пенсійного фонду України не зараховують до страхового стажу період трудової діяльності до 08.12.1994. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій заявлені вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки та з інших підстав до суду заяв не подавав, його неявка не перешкоджає розгляду справи. А тому дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України № [NUMBER] від 06.01.2021 заявник [PERSON] народився [INFO] у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області (а.с.5). Відповідно до листа Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області віл 22.01.2021 вказаний вище паспорт громадянина України видано на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який у свою чергу видано взамін вкраденому паспорту серії [NUMBER] . Останній було видано на підставі паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] . Заява про видачу даного паспорта була заповнена російською мовою і містила такі складові імені: « [PERSON] » (а.с.7). Зі змісту трудової книжки серії [NUMBER] від 25.07.1979 вбачається, що вона належить « [PERSON] », який народився [INFO] . Вказані розбіжності виникли при перекладі імені та по-батькові заявника « [PERSON] » (рос.) українською - « [PERSON] ». Такі неточності, в свою чергу, обмежують заявника у його правах на державне пенсійне забезпечення за віком, що є неприпустимим. Внести відповідні зміни до правовстановлюючого документу в позасудовому порядку не має можливості. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованими особами не має, окрім того, встановлення цього факту є реалізацією гарантованого ст.46 Конституції України права на пенсійне забезпечення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява заявника підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved