Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі, [INFO], місце народження - Україна, Донецька область, м. Харцизськ, від батьків: матері - громадянки України [PERSON], [INFO], батька - громадянина України [PERSON], [INFO], з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження. Позивач посилається на те, що вона з 08.08.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них [INFO] в м. Харцизьк Донецької області народилась дитина жіночої статі - [PERSON], про що видані медична довідка про народження та свідоцтво про народження дитини. Заявник зверталася до відділу РАЦС з метою реєстрації народження дитини, однак Лозівський міськрайонним відділ РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовив у реєстрації факту народження дитини та видачі свідоцтва про народження, оскільки пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому вона змушена звернутися до суду. Заявник [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити. Зацікавлена особа, Лозівський міськрайонним відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, надали до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій Постанови Пленуми Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Державна реєстрація народження фізичної особи та її походження передбачено ст.. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до якої державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Із матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] з 08.08.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 08.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 224. [INFO] в м. Харцизьк Донецької області у них народилася донька [PERSON]. Факт народження в м. Харцизьк Донецької області дитини жіночої статі також підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 47 від [INFO]. 27.01.2017 року батьки дитини - [PERSON] та [PERSON] зареєстрували факт народження [PERSON] та отримали свідоцтво про народження дитини, видане Харцизьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис № 30. Заявник звернулась до Лозівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про реєстрацію на території України своєї дитини [PERSON], яка народилася у м. Харцизьк Донецької області [INFO]. Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області заявнику було відмовлено у реєстрації та рекомендовано звернутись до суду, оскільки аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отже, свідоцтво про народження [PERSON], видане 27.01.2017 року Харцизьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис № 30, в якому місцем народження дитини зазначено м. Харцизьк Донецької області, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має право бути зареєстрована зараз ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави - учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту народження дитини [PERSON], оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника не має такої можливості. Іншого порядку для вирішення конкретної ситуації не визначено. Крім того, батько дитини також наполягає на задоволенні заяви [PERSON] Встановлення факту народження дитини [PERSON] необхідно заявникові для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану України та отримання свідоцтва про народження. Відповідно до положень ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ч.4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved