Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою до Петропавлівської районної державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем. В обгрунтування вимог вказала, що [INFO] помер [PERSON], про що відділом ДРАЦС реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області був складений актовий запис за № 437 від 11 липня 2013 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,94 Га, на території Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала йому на підставі державного акта серія ЯА № 346427. Вона та [PERSON] прожили однією сім'єю майже сім років як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Під час життя [PERSON] заповіт на своє майно не складав. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги. У шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вона подала до державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На теперішній час у неї виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. Однак, при звернені до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину їй було роз'яснено, що згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживають зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Факт проживання спадкоємця однією сім'єю із спадкодавцем підтверджується рішенням суду. До судового засідання представник заявниці не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволені позовних вимог. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, надав до суду заяву, що проти позовних вимог не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України [PERSON] народилася [INFO] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 6-7). Згідно свідоцтва про смерть у книзі реєстрації смерті від 11 липня 2013 року зроблено запис № 437 про те, що [INFO] помер [PERSON]. (а. с. 9). Згідно Акту квартальної від 15.01.2014 р. та копії з домової книги на будинок за адресою [ADDRESS] з 04.01.2006 р. по день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою. (а. с. 5, 10-11). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 346427 земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,94 Га, на території Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області належить [PERSON]. (а. с. 14) Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За змістом абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. (Вісник Верховного суду України № 6(94) 2008, стор. 18). Виходячи із змісту ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом абз.1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно абз.2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню, оскільки судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] по день смерті останього, [INFO] за однією адресою: [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved