Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, в обгрунтування якої зазначила, що [INFO] в м.Старобешеве Донецької області на тимчасово окупованій території помер її син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про причину його смерті, виданим на території так званої ДНР. 22.05.2019 син був похований у м.Мирноград Донецької області. 23.05.2019 вона звернулася до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питання отримання свідоцтва про смерть сина, надавши лікарське свідоцтво про причину смерті, отримане на непідконтрольній українській владі території, яке не було прийнято відділом РАЦС, оскільки за своєю формою воно не відповідає документам, форма яких визначена Міністерством охорони здоров`я України, та їй було роз`яснено порядок звернення до суду на предмет встановлення факту смерті особи, яка померла на непідконтрольній українській владі території. Вказуючи на це та пов`язуючи встановлення факту смерті з необхідністю отримання свідоцтва про смерть державного зразка, заявник просить суд встановити факт смерті її сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Старобешеве Старобешевського району Донецької області. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просила суд їх задовольнити. Заінтересована особа, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника, що не перешкоджає судовому розгляду. Вислухавши пояснення заявника та надавши оцінку дослідженим у справі доказам, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована і фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Син заявника [PERSON] , родинний зв`язок між якими підтверджується свідоцтвом про його народження, був зареєстрований в [ADDRESS] . Як пояснила в судовому засіданні заявник, син з 2012 року фактично мешкав в Російській Федерації, де познайомився з дівчиною, до якої згодом кожні три місяці приїжджав в селище Комсомольське м.Старобешево Донецької області, яка 20.05.2019 повідомила її про те, що син знаходиться в реанімаційному відділенні в м.Старобешево. [INFO] у віці 38 років син помер в лікарні від травматичного шоку, викликаного множинними тупими травмами тіла, отриманими внаслідок падіння з висоти. На підтвердження смерті сина заявником надано лікарське свідоцтво про смерть №177 від 21.05.2019 року, видане республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, яке суд не приймає як доказ, здобутий у порядку, визначеному Цивільно-процесуальним Кодексом України, проте надає йому оцінку у сукупності з доказами, здобутими в ході судового розгляду. Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами). Частиною першою статті 6 цього Закону повноваження щодо державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 317 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Так як згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» проведення державної реєстрації актів цивільного стану відділами державної реєстрації у м. Старобешеве тимчасово призупинено, заявник відповідно до п.11 ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події. Згідно письмової відповіді Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 23.05.2019 року, куди звернулась заявник, в реєстрації смерті сина [PERSON] їй було відмовлено через відсутність у неї належних документів на підтвердження вказаного факту і роз`яснено можливість встановлення факту смерті особи, померлої на непідконтрольній українській владі території, в судовому порядку. Факт смерті [PERSON] , померлого [INFO] в м.Старобешеве Старобешівського району Донецької області, крім показань самого заявника, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні в показаннях свідка [PERSON] рідного брата померлого, який підтвердив суду смерть брата та зазначив, що 22.05.2019року він похований в м.Мирноград на кладовищі «Степове» Оцінивши зібрані у справі докази, їх достатність та взаємний зв`язок, суд дійшов висновку про доведеність вимог заявника. Згідно відомостей Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 27.05.2019 року, актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній. \~ \~ \~ \~Оскільки факт смерті, який просить встановити заявник, породжує для нього правові наслідки, які не пов`язуються з подальшим вирішенням спору про право, і інша позасудова процедура одержання документа, який посвідчував би факт смерті відсутня, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів заявника заяву про встановлення факту смерті задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved