Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною вище заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Посилається на те, що 19.10.2020 року звернулася до сервісного центру Управління обслуговування громадян Головного Управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Чернівецькій області\~із заявою\~щодо призначення\~пенсії за\~віком. Однак їй було відмовлено у призначенні такої пенсії з причини невідповідності написання її ім`я та по батькові у документах, що підтверджують її стаж роботи. В обґрунтування заяви заявник вказує на те, що у свідоцтві про народження серії [NUMBER] її ім`я записане російською мовою « [PERSON] ». У подальшому, із невідомих їй причин, у свідоцтві про восьмирічну освіту № [NUMBER] , під час навчання в школі, її ім`я було вказано українською мовою як « [PERSON] ». Диплом про середню-спеціальну освіту серії [NUMBER] від 27 червня 1980 року було видано на ім`я заявника українською мовою « [PERSON] » та російською мовою на ім`я « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 05.06.1988 року, до шлюбу заявниця іменувалася російською мовою « [PERSON] », а після шлюбу змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». З невідомих їй причин, на підставі свідоцтва про одруження, до трудової книжки заявниці серії [NUMBER] , були внесені корективи щодо зміни її прізвища і по батькові на російській мові із « [PERSON] » на « [PERSON] », також на російській мові. У подальшому, 15.08.1998 року заявниці була видана трудова книжка колгоспника серії [NUMBER] на ім`я українською мовою на ім`я « [PERSON] ». Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 29.06.1999 року, заявниця іменується « [PERSON] ». За такими обставинами належність їй документів, що підтверджують її стаж роботи не визнається органом Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, у зв`язку з чим заявниця змушена звернутися до суду. Просила встановити факт належності їй документів, що підтверджують її стаж роботи. Заявниця та її представник у судове засідання не з`явились, подали через канцелярію суду заяви, в яких просили розглянути заяву про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів у їх відсутності. Свої доводи, наведені в заяві, підтримують у повному обсязі та просили суд задовольнити їх. Представник заінтересованої особи Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві відніс вирішення спору на розсуд суду та просив розглянути справу у його відсутності. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, у відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено судом, відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 29.06.1999 року, правильне написання ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.6). При прийняті на роботу, Чернівецьким агропромисловим комбінатом «Буковина» заявниці було заведено трудову книжку серії [NUMBER] від 17.11.1978 року, де російською мовою, ім`я та по батькові було записано як « [PERSON] ». Однак, на підставі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 05.06.1988 року у трудовій книжці були внесені корективи до прізвища та по батькові заявниці, а саме зазначено як « [PERSON] ». 04.04.2000 року [PERSON] була звільнена (а.с. 14-15). На той час порядок ведення документації, зокрема трудових книжок, був встановлений постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06 вересня 1973 року №656 та інструкцією про порядок ведення трудових книжок\~\~на підприємствах , в установах і організаціях , затвердженою постановою Деркомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162. Відповідно до цих постанов першого разу трудова книжка заповнюється адміністрацією в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. На першій сторінці ( титульному аркуші) трудової книжки записуються загальні дані про її володільця: прізвище , ім`я, по батькові , дата народження , освіта , професія , фах , дата видачі книжки , підпис володільця книжки, ставиться мокра печатка установи, що видала вперше трудову книжку. При заповнені колгоспним господарством «День урожаю» трудової книжки від 15.08.1998 року, УКР №2913338 прізвище, ім`я та по-батькові заявниці було вказано як « [PERSON] ». 23.04.2004 року остання була звільнена (а.с. 16-17). Згідно архівної довідки №1/370/28 від 14.08.2020 року виданої на ім`я « [PERSON] , [PERSON] працювала в колгоспі «День урожаю», який в березні 2000 року було реорганізовано в ТзОВ «Шишківське», з лютого 1998 року по лютий 2000 року. Аналогічні дані відображені у трудовій книжці заявниці серії [NUMBER] від 17.11.1978 року та трудовій книжці заявниці [NUMBER] від 15.08.1998 року. У архівній копії №1/371/28 від 14.08.2020 року виданої на ім`я « [PERSON] , [PERSON] працювала в колгоспі «День урожаю», який в березні 2000 року було реорганізовано в ТзОВ «Шишківське». Аналогічні дані відображені у трудовій книжці заявниці серії [NUMBER] від 17.11.1978 року та трудовій книжці заявника [NUMBER] від 15.08.1998 року. Відповідно до архівної довідки №1/372/28 від 14.08.2020 року виданої на ім`я [PERSON] , [PERSON] прийнято на роботу по переводу в ТзОВ «Шишківське» продавцем магазину-павільйону №47 м.Чернівці 05.04.2000 року. Продавця [PERSON] звільнено з роботи 23.04.2004 року, у зв`язку із ліквідацією товариства. Дана інформація також є зазначена в трудовій книжці заявниці [NUMBER] від 15.08.1998 року. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть встановлюватися також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На сьогоднішній день підприємства, на яких працювала заявниця ліквідовано, а тому внести будь - які зміни неможливо. Як зазначалося вище з наданої заявником копії трудової книжки вбачається, що\~\~вона заповнена російською мовою і у зв`язку з неправильним перекладом її прізвища на українську мову виникли помилки, що не відповідають відомостям вказаним в її паспорті. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п. 2 Порядку). Згідно з п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Крім того , згідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ( ст. 315 )\~ЦПК України\~), громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином суд приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved