Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, посилаючись на те, що його мати, її батько та дідусь за національністю є євреями, проте в період СРСР приховували свою справжню національність, побоюючись переслідувань з боку держави, тому в паспорті в графі національність вони зазначали іншу національність - «росіяни». але в його сім'ї з завжди дотримувались культурних та релігійних єврейських традицій, сповідували іудаїзм, підтримували стосунки зі своїми родичами- євреями, святкували єврейські свята. Оскільки мати, дід та прадід\~\~були євреями, він також вважає, що також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «єврей», відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини». За вказаних обставин просив встановити факт, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Шахти Ростовської області РСФСР єврейка. Також встановити факт, що національність заявника [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] єврей, а також зобовязати Каховський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області внести зміни до актового запису № 52 про народження [PERSON], складеного 30 січня 1981 року Каховським міськрайонним відділом РАГСу Херсонської області, а саме, внести зміни до графи національність його матері [PERSON], вказавши правильну національність «єврейка»; зобовязати Каховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області внести зміни до актового запису № 1 свідоцтва про шлюб [PERSON], складеного 04.01.1969 року Каховським міським відділом РАГСу Херсонської області, а саме, внести зміни до графи національність [PERSON], вказавши правильну національність «єврейка». В судовому засіданні заявник вимоги, викладені у заяві, підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала, підтвердила обставини, викладені у заяві. Від представника заінтересованої особи - Каховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог заперечень не має. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], які за національністю є «українець» та «росіянка», що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Як вбачається з свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК № 0367601, виданого 04 січня 1969 року виконавчим комітетом Каховської районної ради депутатів трудящих, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 січня 1969 року, остання обрала прізвище «Черноморченко» (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії ШК № 078621, виданого 13 лютого 1948 року Ворошиловським ДРАС Ростовської області, батьками останньої є [PERSON], який за національністю є росіянином та [PERSON], яка за національністю є українкою (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про шлюб № 60, виданого Ворошиловським ДРАС Ростовської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у 1945 році, остання обрала прізвище [PERSON] (а.с.10). З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії А № 1356303*, виданого Нововоронцовською районною радою Нововоронцовського району Миколаївської області вбачається, що її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно листа № Г-803/03-06 від 15.11.2017 року, виданого державним архівом у Миколаївській області, підтвердити факт народження [PERSON] у 1892 році не має можливості через відсутність документів (а.с.11). З листа Держаної реєстраційної служби Головного управління юстиції у Херсонській області № 4055/04.1-26 від 12.05.2014 року вбачається, що в архіві відділу ДРАЦСу Головного управління юстиції у Херсонській області зберігаються книги ДРАЦСу починаючи з 1938 року (а.с.15). Відповідно до листа державного архіву у Херсонській області № 05-14/245 від 21.05.2014 року метричні книги церкви с. Великі Гирли Херсонського повіту Херсонської губернії за 1892 рік до державного архіву області не надходили, їх місцезнаходження архіву не відоме, тому надати копію про народження [PERSON] архів не має змоги. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони були особисто знайомі з [PERSON], який дотримувався культурних, релігійних єврейських традицій, святкував єврейські свята, оскільки він за національністю був євреєм, але приховував свою та своєї дочки [PERSON] національну приналежність через побоювання політичних репресій та утисків. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно зі\~ст. 11 Конституції України\~держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх коренних народів і національних меншин України. Відповідно до ч.1 ст. 4 \~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~ ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1\~ ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно\~ до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення\~ факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~ст. 300 ЦК України\~фізична особа має право на індивідуальність та збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Ст. 1 Рамкової конвенції Європи про захист національних меншин від 01.02.1995р., ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Європи про захист національних меншин» від 09.12.1997 року, встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Відповідно до ст. 3 Конвенції кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Згідно з правовими приписами ст.ст.\~1,\~3 Закону України «Про національні меншини в України»\~Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні»\~громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 12\~від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Пунктом 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5\~і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, передбачено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Встановлення факту національності заявнику необхідно для відновлення та збереження етнічного походження свого роду, отримання пільг, які гарантуються особам єврейського походження та можливість в подальшому виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю. Іншим шляхом встановити цей факт [PERSON] не має можливості. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що мати заявника була єврейкою, а заявник також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «єврей», як це передбачено\~Законом України «Про національні меншини». Наведені висновки суду відповідають положенням ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», 1950 року, учасником якої є Україна, відповідно до змісту якої, кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, а тому заявлені вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved