Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила суд встановити факт що юридичний факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] є сестрою по матері померлої [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні заявниця не зявилась, представник заявниці надав заяву про слухання справи без особистої участі сторони позивача, заяву підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не зявилась, надали заяву про слухання справи без особистої участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], уродженка м. Златоуст Челябінської обл.. Росія, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблена запис 1951 року квітня місяця 12 числа та видано свідоцтво про моє народження серії П-ІВ №442433. В свідоцтві про народження матір'ю записана [PERSON]. До її народження мати заявниці була в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від зазначеного шлюбу у них 21 червня 1938 року народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження №971998. В свідоцтві про народження [PERSON] матір'ю зазначена [PERSON]. Отже, заявниця та [PERSON] є сестрами по матері. 06.11.2015 року [PERSON] померла. 13 вересня 2013 року, до своєї смерті, вона склала заповіт на ім'я заявниці про те, що усе її рухоме та нерухоме майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповідала їй. Після смерті [PERSON], заявниця звернулась до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про вступ до спадщини після померлої [PERSON] та отримала лист про те, що до нотаріальної контори повинна надати документи, що підтверджують родинні зв'язки. За цих обставин заявниці необхідно в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] та [PERSON] є сестрами по матері. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1258 ЦПК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Зміст статті 89 ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наданими матеріалами суд вбачає, що заявниця є сестрою по матері померлої [PERSON], [INFO]. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що родинні стосунки заявниці як сестри померлої, підтверджені за розглядом справи та заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За розглядом справи на виконання положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту родинних відносин є необхідним заявнику для виникнення у нього права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину, з урахуванням викладеного приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved