Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що [INFO] у м. Вінниця Вінницької області помер чоловік заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке належало померлому за життя. В установлений законом строк заявник звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] заявнику було відмовлено та надано роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між заявником та її померлим чоловіком, оскільки існує розбіжність в написанні прізвища заявника та померлого спадкодавця. Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою. В підготовчому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Огородник О.М. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві. В підготовчому засіданні представник заінтересованої особи Вінницької міської ради за довіреністю Кріпак О.М. покалалась на розсуд суду при вирішенні даної заяви. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи, що заінтересована особа не заперечує проти заявлених вимог, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] у м. Вінниця Вінницької області помер чоловік заявника [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 21.05.2019 року (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке належало померлому за життя. В установлений законом строк заявник звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] заявнику було відмовлено та надано роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між заявником та її померлим чоловіком, оскільки існує розбіжність в написанні прізвища заявника та померлого спадкодавця. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Октябирським районним ЗАГС 05.11.1986 року, 05.02.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, де в книзі записів актів цивільного стану зроблено запис №160. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловіку та дружині « [PERSON] » (а.с.6). Тоді, як згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 01.12.1999 року, прізвище чоловіка заявника значиться як « [PERSON] » (а.с.7). Окрім того, на сторінці 10 вищевказаного паспорта громадянина України міститься відмітка про реєстрацію шлюбу [PERSON] з [PERSON] Октябирським районним ЗАГС 05.11.1986 року (а.с.7 зворот). Таким чином, в підготовчому засіданні встановлено розбіжності в написанні прізвища заявника та її чоловіка в свідоцтві про смерть, що є слідством відхилення від правил міжмовного перетворення і зумовлені впливом російської орфоепії в ситуації контактного українсько-російського білінгвізму. Судом також встановлено, що заявник з померлим [PERSON] разом проживали, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, що підтверджується змістом довідок МКП «ЖЕК №14» від 13.08.2008 року №2151 (а.с.9), ТОВ «ЖЕО» вих.№3961 від 16.07.2019 року (а.с.10), а також показаннями свідка [PERSON] в підготовчому засіданні. Більше того, з матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] являвся ветераном військової служби, згідно посвідчення (а.с.11), і після його смерті [PERSON] включена до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, в Департаменті соціальної політики як вдова ветерана військової служби, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення (Лівобережне) від 02.07.2019 року №2970 (а.с.12). Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Так, свого часу Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, встановлення факту родинних відносин заявника з її померлим чоловіком необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав після смерті останнього, вказаний факт родинних відносин не можливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження даного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин заявника з її померлим чоловіком знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак заява заявника підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved