Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що він у вересні 2017 року звернувся до Новоархангельського сектору Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України для оформлення пенсії, але йому було відмовлено з посиланням на те, що в його трудовій книжці колгоспника №162 від 20.05.1979року моє по батькові зазначено як «[PERSON]», тоді як на справді його по батькові «[PERSON]». Заявник з 1978 року працював у колгоспі ім. Кірова, що в с. Торговиці Новоархангельського району на посадах тракториста та будівельника до 2000 року. Під час заповнення його трудової книжки, посадові особи колгоспу ім. Кірова припустилися помилки та вказали його по батькові як «[PERSON]». Встановлення факту того, що трудова книжка колгоспника видана на ім'я «[PERSON]» належить йому, необхідно того, щоб він мав змогу отримувати пенсію. Заявник просив суд постановити рішення про належність йому трудової книжки № [NUMBER] від 20.05.1979 року виданої на ім'я [PERSON]. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, а саме встановити факт належності йому трудової книжки. Представник заінтересованої особи - Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд на місці ухвалил проводити судове засідання у відсутністі представника зазначеного органу. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що почали працювати в колгоспі ім. Кірова з 1981 та 1985 року відповідно. Повідомили, що коли прийшли працювати в колгосп ім. Кірова, заявник вже працював у зазначеному господарстві на посаді тракториста. Також наголосили, що в 1990 роках заявник працював будівельником, а також те що, пізніше у часі колгосп ім. Кірова був перейменований у КСП «Колос». Заслухавши заявника, свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи 07.11.1999 року Новоархангельським РВ УМВС заявнику було видано паспорт серія [NUMBER] на прізвище, ім'я, по батькові -[PERSON]/а.с.4/. Заявником подано суду світлокопію військового квитка серія [NUMBER] на ім'я [PERSON] /а.с.6/. Відповідно до світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року в с. Ганнівка Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.7/. 21.11.1975 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Торговицькому ЗАГС Новоархангельського району Кіровоградської області (світлокопія свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER]) /а.с.8/. Зі світлокопії трудової книжки колгоспника № [NUMBER] заповненої 25 травня 1979 року вбачається, що [PERSON] в період з 1978 по 2000 рік працював трактористом, будівельником у колгоспі ім. Кірова с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області/а.с.9-10/. Заявником подано суду світлокопію трудової книжки на ім'я [PERSON], [INFO], яка заповнена 23 березня 1979 року /а.с.11/. Дослідженні в судовому засіданні документи та вислухані пояснення свідків, достовірно вказують на те, що заявник працював в колгоспі ім. Кірова с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області на різних посадах, а саме тракториста та будівельника, помилка при написанні по батькові заявника, в трудовій книжці є технічною, та на погляд суду трапилась з приводу малограмотності відповідальних на той час осіб, які заповнювали зазначений документ. Допущенна помилка при написанні по батькові заявника в жодному разі не може бути перепоною для виходу та оформлення ним пенсії. Встановлення факту, що має юридичне значення потрібно заявнику для оформлення пенсії. На підставі наведеного, та

Outcome: approved