Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою до заінтересованої особи Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що [INFO] у м. Донецьк помер її чоловік [PERSON] Вона, як внутрішньо переміщена особа зареєстрована в м. Тернівка. 01 жовтня2019 року вона звернулася до Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з питанням отримання свідоцтва про смерть свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Свого чоловіка вона разом донькою [PERSON] ховали у м. Донецьку. В зв`язку з чим просить встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області. Заявник в судове засідання не з`явилася, але в заяві про встановлення факту смерті просить розглянути дану заяву без її участі. Представник заінтересованої особи Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази і письмові пояснення, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується паспортом громадянина України [PERSON] . Згідно наданої заявником копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 вересня 2019 року Пролетарським відділом ЗАЦС Донецького управління юстиції Міністерства юстиції ДНР, запис № 844, [PERSON] помер [INFO] у м. Донецьк. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 15 вересня 2019 року, виданого КУ «ЦПМСД№ №12 м. Донецьк» ДНР, [PERSON] , помер [INFO] . Листом начальника Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 1201/14.25-74 від 01 жовтня 2019 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] , оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Свідок [PERSON] надала суду письмові пояснення, відповідно до змісту яких, вона є дочкою заявника та померлого [PERSON] Її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб на момент смерті батька не був розірваний. Вона разом з матір`ю [INFO] ховала батька в м. Донецьк. Відповідно ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Державна реєстрація смерті фізичної особи передбачена статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до якої державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-УІІІ, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , видане 16 вересня 2019 року Пролетарським відділом ЗАЦС Донецького управління юстиції Міністерства юстиції ДНР, лікарське свідоцтво про смерть від 15 вересня 2019 року, видане КУ «ЦПМСД№ №12 м. Донецьк» ДНР, є недійсними і не створюють правових наслідків в Україні. Відповідно до положень ч. 2 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Статтею 317 Цивільного процесуального кодексу України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Оскільки факт смерті, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьк, Україна, для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України,а також з урахуванням того, що зазначений факт знайшов своє підтвердження, та м. Донецьк відноситься до тимчасово окупованою території України,отже суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про встановлення факту смерті задовольнити.

Outcome: approved