Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Заявник [PERSON] , яка діє в своїх інтересах, в інтересах [PERSON] , а також в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] внаслідок систематичного вчинення домашнього насильства останнім. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що її колишній чоловік [PERSON] не зареєстрований, але проживає за адресою - [ADDRESS] , систематично у шлюбі та після його розірвання з 2012 року протягом понад 13 років в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, тверезому стані вчиняє домашнє насильство, а саме психологічне, фізичне та економічне. З огляду на викладене, [PERSON] вимушена звернутись до суду з даною заявою в своїх інтересах та інтересах [PERSON] , а також малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до вимог якої просить суд видати обмежувальний заборонний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким зобов`язати залишити кривдника [PERSON] місце перебування/проживання за адресою - [ADDRESS] - квартири з заявником [PERSON] , її дітьми та матір`ю, як постраждалими особами. Усунути перешкоди у користуванні майном, заявнику, її дітям та чоловікові [PERSON] , матері заявника [PERSON] , що є об`єктом приватного права власності [PERSON] постраждалої особи, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , шляхом виселення та заборони кривднику [PERSON] вхід та перебування, користування житловим приміщенням. Заборонити кривднику [PERSON] у будь-який спосіб контактувати з заявником, її дітьми, матір`ю заявника та її чоловіком. Заборонити кривднику [PERSON] в будь-який спосіб контактувати, приходити до спеціалізованої школи №53, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 16/18 та наближатись до постраждалої від домашнього насильства дитини - спільним сином [PERSON] та заборонити кривднику [PERSON] наближатись до заявника, її дітей, чоловіка та її матері на відстань ближче 100 метрів. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала вимоги, за викладеними в заяві обставинами та просила суд про їх задоволення. Заявник [PERSON] в судовому засідання зазначила, що є власником квартири, в якій проживає [PERSON] та протягом тривалого часу (9 років) позбавлена можливості проживати в даній квартирі разом з донькою. Тривалий час вимушена була працювати за кордон для того, що придбати квартиру, а [PERSON] користується тим, що є батьком сина та позбавляє можливості безперешкодно користуватись власністю. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Від представника Служби у справах сім`ї та дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Гуменної В.В. надійшов лист з проханням проводити розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. За даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи. Вислухавши пояснення заявників, показання свідка [PERSON] , вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.12.2006 року, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2012 року був розірваний (а.с.41). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.83). Як встановлено у судовому засіданні, на даний час [PERSON] перебуває у фактичному шлюбі з [PERSON] , з яким вони мають спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, наявними в матеріалах справи (а.с.82, 84, 85) Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Частина 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. З огляду на викладені в судовому засіданні заявником [PERSON] обставини, що в 2015 році остання бачила [PERSON] , у зв`язку з виселенням його з квартири, яка належить їй на праві власності, суд вважає, що відносини, які виникли між [PERSON] та [PERSON] не підпадають під дію Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому у [PERSON] відсутні підстави для звернення до суду з відповідною заявою, яка подана в інтересах останньої [PERSON] . Щодо вимог [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , слід зазначити наступне. Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї, спільного з ним малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та дітей заявниці [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також її чоловіка [PERSON] . Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В судовому засіданні заявником [PERSON] не надано доказів, що підтверджують визнання [PERSON] кривдником та застосування до нього термінового заборонного припису. Показання, допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки останній зазначив, що зацікавлений у вирішенні заяви [PERSON] , оскільки має намір проживати разом з дружиною та дітьми у вказаній квартирі. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначається, зокрема, такий захід тимчасового обмеження прав кривдника, як заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Пояснення [PERSON] , яка в судовому засідання зазначала, що у зв`язку з перешкодами, які чиняться їй та її сім`ї у користуванні квартирою, вважає, що з боку [PERSON] наявне економічне, оскільки вона вимушена знімати квартиру та витрачати щомісяця біля 12 тисяч гривень та наявність заборгованості по аліментам не можуть свідчити про наявність з боку [PERSON] економічного насилля. З довідок про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи, наявних в матеріалах справи, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання заявниці [PERSON] та її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.05.2013р. вирішено усунути [PERSON] перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном - квартирою [ADDRESS] шляхом позбавлення [PERSON] права користування вказаною квартирою та виселено [PERSON] з квартири без надання іншого жилого приміщенням. Вказане рішення Деснянського районного суду м. Києва ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.08.2013р. залишено без змін (а.с.57-60). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2020р., визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 04.02.2016р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Балковою-Петренко Т.М. та скасовано запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Постановою Київського апеляційного суду від 03.09.2020р. вказане рішення Деснянського районного суду м. Києва залишено без змін (а.с.50-56). Однак, як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] та її сім`я мають намір проживати за адресою - [ADDRESS] , за згодою власника квартири [PERSON] та за наявності зареєстрованого права проживання в цій квартирі, однак на час розгляду заяви не проживають, у зв`язку з наявністю перешкод, які вчиняються [PERSON] . Як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень [PERSON] та викладених в заяві обставин, між [PERSON] та [PERSON] наявний спір щодо проживання та наявності перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для видачі обмежувального припису, оскільки наявні докази та надані в судовому засіданні пояснення свідчать про наявність житлового спору, а тому відмовляє в задоволенні заяви. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису відносяться за рахунок держави.

Outcome: dismissed