Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в обґрунтування якої вказала, що 14 січня 1999 року помер [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у виді права на земельну часту (пай) площею 5,71 умовних кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, що знаходиться на території Харківецької сільської ради. З вересня 1963 року по січень 1999 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права, обовязки та спільний бюджет. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого 14.01.1999 [PERSON] Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що неможливо встановити факт проживання однією сімєю не менше, як пять років до часу відкриття спадщини. Іншим шляхом, ніж у судовому порядку, встановити вказаний факт, що має юридичне значення, вона не може. Посилаючись на вищевказане заявник просить суд встановити факт її постійного проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з вересня 1963 року по 14 січня 1999 року. Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, суду надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав лист у якому просив справу слухати у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] посвідчили той факт, що покійний [PERSON] та заявниця [PERSON] з 1963 року по січень 1999 року проживали однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом установлено, що 15 січня 199 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-КЕ № 093687, виданого 15.01.1999 Харківецькою сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права земельну ділянку (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 5,71 умовних кадастрових гектара, на території Харківецької сільської ради, що належала померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 008276 (а.с. 7). Заповіт за час життя [PERSON] не складав. З по господарської книги № 5 с. Вишневе Харківецької сільської ради Пирятинського району, згідно з записом по господарської книги за 1991 1995 роки, особовий рахунок № 466 та по господарської книги № 6 за 1996 1999 роки, особовий рахунок № 512, головою домогосподарства був [PERSON] [INFO] помер 14.01.1999 року, що підтверджується довідкою Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 182 від 06.11.2017 (а.с. 5). Відповідно до довідки Харківецької сільської ради Пирятинського району від 31.10.2017 № 517, [PERSON], [INFO] на час смерті 14.01.1999 дійсно був зареєстрований за адресою: [INFO], разом з ним на час його смерті та шість місяців потому за цією ж адресою була зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Таким чином, [PERSON] яка понад пять років проживала однією сім'єю з [PERSON], фактично прийняла спадщину після його смерті шляхом проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців [PERSON] за законом та за заповітом немає. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого 14.01.1999 [PERSON] Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що неможливо встановити факт проживання однією сімєю не менше, як пять років до часу відкриття спадщини(а.с. 8). Пункт пятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкоємцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у судовому засідання було доведено факт спільного проживання [PERSON] з померлим [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, що не суперечить вимогам ст. 256 ЦПК України Доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, так як встановлення цього факту необхідне [PERSON] для належним чином оформлення права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved