Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки оформленої 30 серпня 1974 року на ім'я [PERSON]. Обґрунтовує заяву тим, що у звязку із досягненням пенсійного віку він має намір оформити пенсію за віком, однак через допущену помилку в написанні його прізвища у трудовій книжці, не може в повному обсязі реалізувати свого передбаченого законом права на отримання пенсії. У судове засідання заявник [PERSON] подав заяву, згідно з якою заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі, розглянувши справу в його відсутності. Представник заінтересованої особи Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області [PERSON] у судове засідання подала заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності. При вирішенні заяви покладається на думку суду. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 30 серпня 1974 року заявнику оформлено трудову книжку. Прізвище заявника у вказаній трудовій книжці записано [PERSON], замість [PERSON]. З трудової книжки вбачається, що [PERSON] з 02 вересня 1974 року прийнятий на роботу в Тернопільський комбайновий завод на посаду робочого другого розряду. 14 листопада 1974 року переведений в механіко-обробний цех учнем токаря. 01 березня 1975 року йому присвоєно другий розряд токаря цього ж цеху. 03 березня 1975 року звільнений з Тернопільського комбайнового заводу за власним бажанням. 26 травня 1986 року прийнятий на посаду сторожа у дитячо-юнацьку спортивну школу №3 Тернопільського міського відділу народної освіти. 29 вересня 1987 року звільнений з посади сторожа за власним бажанням. Як слідує з архівної довідки №436/26-3.02 від 28 березня 2017 року, виданої архівним відділом Тернопільської міської ради, у документах архівного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВФ» Ротор» (ВАТ «ТеКЗ», Тернопільський комбайновий завод), зокрема в особистих картках звільнення за 1975 рік, є відомості, що наказом від 28 серпня 1974 року за №2098 [PERSON] з 02 серпня 1974 року прийнято на роботу дорожнім робітником РМЦ. Згідно з наказом від 03 березня 1975 року №13 [PERSON], токаря, звільнено з 03 березня 1975 року. За паспортом громадянина України серії МС 600638, виданим Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 04 грудня 1999 року, прізвище заявника записано [PERSON], імя та по батькові [PERSON]. 09 липня 2015 року [PERSON] видане пенсійне посвідчення серії ААІ №2306795 по інвалідності ІІ групи з дитинства. На даний час неправильне написання у трудовій книжці прізвища заявника він не може реалізувати в повному обсязі передбачене законом право на отримання пенсії. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, суд вважає, що запис у трудовій книжці прізвища заявника, вчинений помилково. При цьому в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності [PERSON] трудової книжки, оскільки він повністю доводиться зібраними у справі доказами, а необхідність його встановлення зумовлена вагомістю поновлення порушення прав заявника, в тому числі для реалізації його права на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії. Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту належності йому правовстановлюючого документу, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч.\~1 ст. 234 та п. 6. ч. 1 ст. 256 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, в тому числі справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved