Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], в період з 28 лютого 2017 року по день смерті [INFO] року була інвалідом другої групи по загальному захворюванню. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що вона зареєстрована та фактично проживає у м.Харкові, її мати - [PERSON], після початку військового конфлікту на Донбасі залишилася проживати у Донецькій області Старобешівського району с. Комсомольске, де [INFO] року померла від раку яєчника. Під час життя мати заявника стала на облік в Управлінні Пенсійного фонду України Стробешівського району Донецької області і отримувала пенсію по інвалідності 2-ої групи загального захворювання з 01.03.2014 року по 28.02.2017 року, факт інвалідності підтверджується відповідною довідкою МСЕК м.Донецька (ще до початку визнання цієї території тимчасово окупованої). 28.02.2017 року [PERSON] повторно пройшла в цьому ж закладі МСЕК огляд, де їй безстроково була затверджена друга група інвалідності безстроково, через захворювання та погане самопочуття вона не могла пройти медичний огляд на підконтрольній Україні території, у зв'язку з чим тривалий час не отримувала пенсію. Після смерті матері, заявник звернулася до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова з заявою про виплату допомоги на поховання матері, однак, їй було відмовлено у виплаті допомоги, у зв'язку з не наданням документів, підтверджуючих продовження інвалідності матері, а саме довідки МСЕК. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити, надав суду пояснення аналогічні, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи - Індустріального об'єднання управління Пенсійного фонду України м.Харкова у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. За нормою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт п'ятий частини другої ст. 293 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною другою ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що викладені Постанові Пленуму Верховного суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року із змінами та доповненнями (ч.2 п.2), не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду. Враховуючи , що заявник у своїй заяві просить встановить факт, що її мати [PERSON] в період з 28.02.2017 року по день смерті - [INFO] року була інвалідом другої групи, посилаючись на рішення Індустріальноного об'єднання управління Пенсійного фонду України м.Харкова №686 від 04.10.2017 року про відмову у виплаті допомоги на поховання, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявником не оскаржена дана відмова у встановленому законом порядку, про що також було роз'яснено заінтересованою особою у зазначеному рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed