Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати її колишнього чоловіка і батька її дитини [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім з 15 квітня 2016 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] з лютого 2016 року залишив місце свого проживання за адресою [ADDRESS], та припинив спілкування з заявником та дитиною зв'язок із ним втрачено, після того він жодного разу не телефонував та жодними засобами зв'язку не повідомляв про місце свого перебування. 30 червня 2017 року заявник звернулася до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про зникнення чоловіка, на підставі якої заведена оперативно-розшукова справа №60041717, проте заходами розшуку встановити місцезнаходження [PERSON] не вдалося. На даний час заявник утримує і виховує малолітню доньку і на підставі ст.46 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на призначення пенсії в разі втрати годувальника за умови визнання [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] заяву підтримали та просили задовольнити з викладених в ній підстав. Представники заінтересованих осіб - Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації і Управління пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 19 лютого 2014 року між заявником [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського РУЮ, про що зроблений актовий запис №14. [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2017 року шлюб між [PERSON] і [PERSON], зареєстрований 19 лютого 2014 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського РУЮ, актовий запис №14, розірваний 24 квітня 2017 року заявник [PERSON] звернулася до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про зникнення чоловіка, на підставі якої у відповідності з ч.1 ст.6, ч.1 ст.9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» №60041717 стосовно безвісно зниклого [PERSON]. Згідно довідки Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 06.12.2017 року №Б-299/80-2017, в рамках оперативно-розшукової справи «Розшук» №60041717 від 03.05.2017 року розшукується громадянин [PERSON], [INFO], як безвісно зникла особа. Проведеними розшуковими заходами місцезнаходження [PERSON] на даний час не встановлено. Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18 липня 2017 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням, [ADDRESS] Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, №3419 від 21 червня 2018 року останнє місце реєстрації [PERSON], [INFO], [ADDRESS] з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року (по рішенню суду від 18.07.2017 року знятий з реєстрації). Допрошена в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що працює вахтером в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], у якому в [NUMBER] проживає заявник [PERSON] разом з донькою. Чоловік заявниці [PERSON] приблизно з 2016 року не проживає в гуртожитку, і з того часу ніколи за адресою проживання не з`являється, місце його перебування їй не відомо. Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби вих.№ 0.184-29778/0/15-18 від 19 липня 2018 року, надано інформацію з бази даних щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування між Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим громадянином [PERSON] у період з 18.07.2013 року по 17.07.2018 року, згідно якої [PERSON], [INFO], 19 травня 2016 року виїхав з України через пункт пропуску «Гоптівка». Згідно листа №01-40/59 від 19 липня 2018 року КУ «Василівська центральна районна лікарня» ВРР ЗО на запит суду відповіла, що [PERSON], [INFO], у період часу з 15.04.2016 року до теперішнього часу за медичною допомогою не звертався. Згідно відповіді Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області від 16 липня 2018 року за №1034/17.14-04-32, перевіркою даних у Державному реєстрі актів цивільного стану встановлено відсутність актових записів про смерть громадянина [PERSON], [INFO]. Відповідно до відповіді Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області за №2301.2.2-8873/23.2-18 від 25.07.2018 року, [PERSON], [INFO], з питань оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до УДМС України в Запорізькій області не звертався. Відповідно до ст.43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Отже, обов'язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування. Згідно ч.3 ст.43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. За змістом ст.ст. 307,308 ЦПК України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім має для заявника [PERSON] юридичне значення та зумовлене необхідністю звернення до органів соціального захисту населення та пенсійних органів з метою оформлення державних соціальних виплат та призначення пенсії в разі втрати годувальника за умови визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог та наявність установлених законом підстав для визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Разом з тим, згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved