Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з дійсною заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що після особистого огляду [PERSON] був зроблений висновок про те, що у звязку з наявністю у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану. Підставою для продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] є відомості про його поведінку, а саме: здійснює противоправні дії вживає спиртні напої, спілкується з асоціальними особами, схильний до вчинення суспільно небезпечних діянь. [PERSON] був оглянутий комісією, яка підтвердила обґрунтованість рішення про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. У судове засідання представник ЛОПЛ лікар-психіатр [PERSON] не зявилася, просила справу розглядати у її відсутність, з рішенням суду згодна, про що надала відповідну заяву. [PERSON] у судове засідання не зявився, просив призначити йому АППП у його відсутність, з рішенням суду згоден, про що надав відповідну заяву. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно висновку ЛОПЛ № 1011 від 14.12.2015 року, після особистого огляду [PERSON] було зроблено висновок про те, що у звязку з наявністю у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, на теперішній час за своїм психічним станом [PERSON] потребує в продовженні наданні йому амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди. Спостерігається у психіатра з 1997 року, з діагнозом: Легка розумова відсталість, дебільність середньої ступеню з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю. Останнє стаціонарне лікування в ЛОПЛ з 07.04.2014 р. по 12.05.2014 р. Підставою для продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] є відомості про його поведінку, а саме: вживає спиртні напої, спілкується з асоціальними особами, схильний до вчинення суспільно небезпечних діянь. [PERSON] був оглянутий комісією, яка підтвердила обґрунтованість рішення про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України Про психіатричну допомогу амбулаторна психіатрична допомога може надаватись без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоровю, у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Частина 4 вищезазначеної статті передбачає, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, що передбачено ст.279 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved