Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.12.1996 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельного паю, належного йому на підставі Сертифікату на земельний пай серії СМ 0238948, загальною площею 4,31 га, який розташований на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області. Заповіту батько не залишив, а він як спадкоємець першої черги має право на спадщину. При зверненні до нотаріальної контори, йому було відмовлено в оформленні спадщини, так як в його свідоцтві про народження відсутні відомості про батька. Оскільки [PERSON] проживав разом з його матірю з 1955 року в с. Семенівці Лебединського району Сумської області в одному господарстві без шлюбу, а перед його народженням посварились та припинили спільне подружнє життя, мати записала його на своє імя. Не дивлячись на це, [PERSON] завжди вважав його за сина, підтримував з ним родинні стосунки та надавав посильну матеріальну допомогу, проводжав до лав [PERSON]. Інших дітей у [PERSON] не було, тому він приймав участь у похоронах батька, який помер 19.12.1996 року та до цього часу доглядає за його могилою. Тому він звернулася до суду і просить встановити, що [PERSON], який помер 19.12.1996 року, є його батьком. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені ним вимоги. Заінтересована особа в судове засідання не зявилась, але надіслала до суду заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечує та просить справу слухати у їх відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що являється рідним братом померлого 19.12.1996 року [PERSON] і добре знає, що він з 1955 року проживав однією сімєю та вів спільне господарство з [PERSON]. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON]. Оскільки шлюб між ними не був зареєстрований, син був записаний на прізвище матері. Однак брат постійно визнавав [PERSON] своїм сином та підтримував з ним родинні стосунки. Інших дітей у нтоно ніколи не було. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знала померлого [PERSON] та його сина - заявника [PERSON] - як односельців. За рік до народження сина, [PERSON] - мати [PERSON] проживала в одному господарстві з [PERSON] в господарстві його батьків в с. Семенівка та вели спільне господарство, а потім [PERSON] її покинув та пішов жити в іншу сімю, однак [PERSON], який народився 04.05.1956 року, визнавав своїм сином та підтримував з ним родинні стосунки. Свідок [PERSON] в своїх письмових поясненнях, затверджених в установленому законом порядку, ствердила, що батьком її сина [PERSON] - являється померлий 19.12.1996 року [PERSON], з яким вона проживала та вела спільне господарство за рік до народження дитини, але шлюб не був зареєстрований, бо безпосередньо перед народженням сина вони припинили спільне проживання. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Дані правовідносини регулюються ст..130 СК України та у відповідності з Пунктом 7\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розглядаються в окремому провадженні. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склалися фактичні шлюбні відносини: з 1955 року протягом року до народження дитини [PERSON], [INFO], - вони проживали разом, вели спільне господарство в с. Семенівці Лебединського району Сумської області. Після народження дитини Боровеньківською сільською радою Лебединського району Сумської області було видане свідоцтво про народження дитини, актовий запис № 20, в якому матірю зазначена [PERSON], а запис про батька вчинено зі слів матері - «Іван», оскільки на час народження дитини шлюб між [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрований ( а.с. 7, 18, 19). Цей факт підтверджений в судовому засіданні показами допитаних свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 21.12.1996 року [PERSON] помер, про що свідчить копія запису акту про смерть, № 24 від 21.12.1996 року ( а.с. 9). Згідно з вимогами\~статті 130 Сімейного кодексу України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. У відповідності з п.3\~ст.128 Сімейного Кодексу України\~позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року) та Пункту 3\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно зі ст. 55 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року), якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини\~за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, імя, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у\~статті 163 цього Кодексу. Встановлення факту батьківства необхідно заявникові для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON]. Таким чином, вищевказані докази та пояснення свідків [PERSON] [PERSON] та [PERSON] дають підстави суду для встановлення факту батьківства [PERSON], який помер 19.12.1996 року в с. Семенівка Лебединського району Сумської області, відносно його сина - заявника [PERSON], 04.05.19456 року народження.

Outcome: approved