Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся з вищевказаною заявою в обґрунтування якої зазначив, що він є спадкоємцем за законом відносно спадщини, яка відкрилася після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 19.09.1996 року в с. Ступичне, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть № 15. Заявник стверджує, що не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, через відсутність письмових доказів прийняття ним спадщини у встановлений законом строк. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, надіслав заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить розглядати справу за його відсутності (а. с. 21). В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про смерть серії 1-СР № 278408, виданого повторно 27.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області вбачається, що [PERSON], померла 19.09.1996 року в с. Ступичне, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть № 15 (а. с. 9). З сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0154735 вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективному сільськогосподарському підприємстві «Іскра» в с. Ступичне, Катеринопільського району, Черкаської області розміром 4,24 в умовних кадастрових гектарах (а. с. 10). З рішення Катеринопільського районного суду від 04.10.2016 року де встановлено факт, що [PERSON], яка померла 19.09.1996 року в с. Ступичне, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 20.09.1996 року № 15, за життя була рідною бабусею [PERSON], [INFO] (а. с. 13-14). З постанови приватного нотаріуса [PERSON] вих. № 1879 від 22.11.2016 року вбачається, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущення шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а. с. 23). Свідок [PERSON] повідомила суду, що [PERSON] це мати її покійного чоловіка, яка померла 19.09.1996 року, а після її смерті залишився будинок, земельна ділянка, а всі речі з будинку забрав її внук [PERSON] та обробляв город. Свідок [PERSON] повідомила суду, що бабусею [PERSON] є [PERSON], яка померла у вересні 1996 року, а після її смерті всім належним їй майном почав користуватися її внук [PERSON] Відповідно до ст. 525 (в редакції 1963 року) ЦК України, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 529 (в редакції 1963 року) ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч. 2 ст. 548 (в редакції 1963 року) ЦК України спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 (в редакції 1963 року) ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину,якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від спадкодавця до спадкоємців. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки заявник належним чином прийняв спадщину, але не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку через відсутність документального підтвердження факту прийняття спадщини. Враховуючи встановлення факту прийняття спадщини заявником [PERSON], суд визнає, що спадщина належить йому з часу смерті спадкодавця [PERSON] З урахуванням встановленої судом неможливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, суд визнає за [PERSON] право на земельну частку (пай), що за життя належало спадкодавцю [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved