Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить суд встановити факт того, що вона була залучена до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 01 липня 1986 року по 30 серпня 1986 року. Свої вимоги заявник мотивує тим, що під час аварії вона працювала на Чорнобильській АЕС лаборантом хіманалізу, є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У вказаний період вона залучалась до складу формувань Цивільної оборони, виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Як зазначає заявник, вона звернулась із заявою та відповідними документами до заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської в м. Києві РДА про встановлення їй статусу інваліда війни та видачу посвідчення, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в своєму листі їй відмовило, посилаючись на те, що не було надано документів, підтверджуючих факт залучення до формувань Цивільної оборони. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що інших архівних документів не збереглось, в зв'язку з чим вона не може підтвердити залучення її до складу невоєнізованого формування цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС, заявник просить задовольнити її вимоги. В судове засідання заявник не з'явилась, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання Шульга Ю.А. не з'явилась, надавши письмові заперечення на заяву, в який просить розглядати справу в її відсутність та відмовити в задоволенні заяви, вказуючи на відсутність доказів залучення заявника до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі ЦО. Представник заінтересованої особи - Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Федишин О.І. в судове засідання не з'явився, надавши письмові пояснення та заяву про розгляд справи в його відсутність. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника та представників зацікавлених осіб. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи за категорією 1, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] від 28.04.2016 року та вкладки до нього № [NUMBER] с від 28.04.2016 року (а.с.5). Згідно витягу із протоколу № 2 засідання тимчасової комісії для перевірки правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» від 27.05.1997 року, було підтверджено правильність видачі заявнику вказаного посвідчення (а.с.8). Згідно копії довідки МСЕК серії МСЕ № 160739 від 01.11.1993 року, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з 25.10.1993 року, причина інвалідності пов'язана з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (а.с.10). Відповідно до копії трудової книжки заявника, в період з 01.09.1978 року по 21.08.1989 року [PERSON] працювала на Чорнобильській АЕС лаборантом хіманалізу (а.с.4). Як вбачається з копії довідки № 818 від 12.10.1992 року, виданої Чорнобильською АЕС, заявнику за роботу в населеному пункті ЧАЕС м.Прип»ять за період з 01.07.1986 року по 30.08.1986 року по місця роботи на ЧАЕС виплачено підвищену заробітну плату (а.с.7). Згідно копії інформаційної довідки (про участь у формуваннях ЦО) від 31.03.2018 року, наданої [PERSON] Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, вбачається, що формування Цивільної оборони, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони (а.с.9). 20.10.2016 року та 19.07.2017 року заявник та її представник звертались до заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської в м. Києві РДА із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. 27.10.2017 року та 19.07.2017 року заявнику та її представнику було надано відповідь про те, що наданих нею документів не достатньо для підтвердження факту її залучення і виконання нею робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони (а.с.12, 13). Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Суд вважає, що основним доказом участі заявника в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 1), видане на ім'я заявника, яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ. Видача вказаного посвідчення підтверджена у передбаченому законом порядку. Враховуючи зазначене, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення факту того, що заявник виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved