Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Заявник [PERSON] у червні2014 року звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт належності його матері [PERSON], яка померла [INFO] свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], від 29.11.1994, яке зареєстроване Лубенським МБТІ в реєстраційний книзі № 34 за реєстровим № 4469 де у графі «та члени його сім'ї» зазначено запис власника квартири «[PERSON]», таким чином ім'я матері записане як «[PERSON]» замість належного «[PERSON]». У зв'язку з чим, нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Заявник та його представник до суду не з'явилися, представник заявника надіслав заяву в якій просив справу слухати у його та заявника відсутність, вимоги викладені у ній підтримав, просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав лист в якому просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29.11.1994 батьки [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. У даній квартирі батьки заявника проживали весь свій вік. Після смерті батька, мати у встановлений законом порядку отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. [INFO] померла мати заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с. 4). У наслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в наслідок чого заведено спадкову справу № 49/2014. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено посилаючись на те, що у свідоцтві про право власності на житло, видане органом приватизації при нафто розвідувальній експедиції 29.11.1994 на ім'я [PERSON] та [PERSON] було допущено помилку, а саме ім'я [PERSON] записано як «[PERSON]» (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину виданого Пирятинською державною нотаріальною конторою Полтавської області 27.03.1998 за реєстровим № 737 [PERSON] отримала у спадок від свого чоловіка [PERSON] ?? частину квартири (а.с. 7). Крім цього з архівних даних КП «Лубенське МБТІ» станом на 29.12.2012 ? частина квартири [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності, інша ? частина квартири зареєстрована за [PERSON] (а.с. 8), відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, таким чином встановити, що дана квартира в цілому належить [PERSON] - неможливо. Пункт п'ятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З наданих суду письмових доказів вбачається, що при виготовленні свідоцтва про право на спадщину було допущено помилку, а саме: в імені матері заявника замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Враховуючи викладене, обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 10, 11, 208, 209, 212-215, 218, 223, 234, 256-259 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved