Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 25 жовтня 2013 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим. 24 грудня 2015 року його дружина народила доньку в м. Сімферополі. У січні 2016 року, після отримання свідоцтва про народження доньки у м. Сімферополі, він виїхав за місцем своєї реєстрації в м. Тернівка та звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області для проведення реєстрації народженої дитини на території України, однак отримав відмову, оскільки надані ним документи на підтвердження народження дитини не відповідають законодавству України. У звязку з чим просить встановити факт народження громадянкою України [PERSON], [INFO], дитини жіночої статті [PERSON], 24 грудня 2015 року в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна; записати матірю дитини [PERSON] [PERSON], [INFO], громадянку України, яка зареєстрована за адресою: [INFO]; записати батьком дитини [PERSON] [PERSON], [INFO], громадянина України, який зареєстрований за адресою: [INFO]; заяву розглянути без його участі. Представник заявника в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на вищезазначені обставини. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції в Дніпропетровській області надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності та рішення по справі просила прийняти на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. \~\~\~\~Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 256 ЦПК України \~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. \~\~\~\~Частиною 1\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. \~\~\~\~Згідно ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. \~\~\~\~Частиною 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~\~\~ Згідно ч. 2\~ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України\~Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державна\~\~реєстрація\~\~народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до\~Сімейного кодексу України. Згідно вимог\~ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. В судовому засіданні встановлено, що \~[PERSON] та [PERSON] 25 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим (а.с.15). [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, що підтверджується копіями їх паспортів (а.с.8,11). Відділом реєстрації народження м. Сімферополь Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 14 січня 2016 року видано свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], в якому зазначені батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.16). Частиною 1\~ст. 59 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а тому суд не бере до уваги як доказ вище зазначене свідоцтво про народження дитини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона працює у «ПП Гейєр» та [PERSON] знає більше року. [PERSON] в жовтні-листопаді 2015 року і вона була десь на сьомому місяці вагітності. В грудні 2015 року їм на роботу подзвонив [PERSON] і повідомив, що в нього народилася донька. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він працює водієм у «ПП Гейєр». [PERSON] знає вже більше десяти років, його дружина [PERSON] мешкає у м. Сімферополі. Він був у них в гостях у м. Сімферополі десь з 22 по 24 грудня 2015 року, [PERSON] була вагітна, потім її 24 грудня 2015 року забрали до пологового будинку. Новонароджену дівчинку він бачив у січні 2016 року, коли їздив у м. Сімферополь. Дівчинку назвали [PERSON]. Документів, які підтверджують що він перетинав кордон, у нього не має. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона знає [PERSON] вісім років. Зараз він одружений у друге, дружину звати [PERSON]. [PERSON] вона бачила у жовтні 2015 року, [PERSON] була на сьомому місяці вагітності. 24 грудня 2015 року їй зателефонував із м. Сімферополь Гейєр [PERSON] та повідомив, що в нього народилася донька. Дитину вона не бачила. \~\~\~\~\~Таким чином, суд вважає за можливе встановити факт народження дитини громадянкою [PERSON], про який просить заявник, та вважає доведеним факт народження у заявника 24 грудня 2015 року у м. Сімферополі дитини жіночої статі. \~\~\~\~ При цьому суд відмовляє в заяві в частині зазначення батька та матері дитини, оскільки визначення прізвища, власного імені та по батькові дитини, а також її походження, відноситься до компетенції органу, що проводитиме державну реєстрацію народження дитини на підставі даного рішення суду про встановлення факту народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial