Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій зазначив, що він є батьком [PERSON], яка 06 березня 2019 року у м. Донецьку народила одну дитину чоловічої статі, про що їй було видано медичне свідоцтво про народження. Він звернувся до Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації народження дитини, але йому було відмовлено, оскільки документ, який він надав для реєстрації народження дитини, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 « Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024, та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить суд встановити факт народження [PERSON] 06 березня 2019 року у м. Донецьку однієї дитини чоловічої статі , а також зазначити батьком дитини [PERSON], [INFO]. Заявник в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження VI-НО № 390027, виданого 11 липня 1985 року Петровським райвідділом ЗАГС м. Донецька, [PERSON] є донькою [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 253447, виданого 20 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, [PERSON] 20 серпня 2011 року уклала шлюб з [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 4 ст.\~13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10 2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о, форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9. Згідно з копією дубліката медичного свідоцтва про народження № 246 від 18 квітня 2019 року, [PERSON] 06 березня 2019 року народила одну дитину чоловічої статі (пологи перші , дитина перша за рахунком). З метою державної реєстрації народження дитини заявник звернувся до Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але йому було відмовлено, оскільки документ, який він надав для підтвердження факту народження дитини, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 « Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024, та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст.\~293\~ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 299 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась. Встановлення факту народження заявнику необхідне для реєстрації народження дитини. Крім того, судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право. У зв'язку з наведеним, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що вимоги заявника щодо визнання факту народження дитини підлягають задоволенню, оскільки обставини, викладені в заяві, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Разом з тим, питання щодо надання походження дитини від батьків при розгляді справ даної категорії до компетенції суду не входить, а є компетенцією органів реєстрації актів цивільного стану при виконанні судового рішення.

Outcome: partial