Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Заявник [PERSON] просить встановити факт спільного проживання разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з січня 2013 року по [INFO] . В обґрунтування заяви представник заявника адвокат Олексишин І.Б. покликався на те, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входять земельні ділянки площею 0,0940 га та 0,2742 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Грушатицької (Новоміської) сільської ради Старосамбірського району Львівської області, що належали померлій на підставі Державних актів на право власності на землю серії ЯЖ № 582757 та ЯЖ № 582758. За життя [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] . Відтак він як єдиний спадкоємець за заповітом звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, проте отримав відмову у видачі такого у зв`язку з тим, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просить врахувати, що спадщина ним фактично прийнята, оскільки на початку 2012 року він переїхав з м. Стрия в с. Дешичі Старосамбірського.району, де постійно проживав без реєстрації з матір`ю [PERSON] , яка через похилий вік потребувала сторонньої допомоги. Оскільки вказана відмова нотаріуса позбавляє заявника можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, а тому останній змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Представник заявника [PERSON] адвокат Олексишин І.Б. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Новоміської сільської ради Старосамбірського району Львівської області подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, оскільки проти задоволення заявлених [PERSON] вимог не заперечує. Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що [INFO] у віці 93 роки померла [PERSON] , про що 19.02.2019 виконавчим комітетом Новоміської сільської ради Старосамбірського району Львівської області складено відповідний актовий запис № 20 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 7/. Спадщина відкрилася в цей же день відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Факт реєстрації та проживання [PERSON] на момент смерті в [ADDRESS] , підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою, наданою виконкомом Новоміської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 03.02.2020 за № 193 /а.с. 11/. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входять земельні ділянки площею 0,0940 га та 0,2742 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Грушатицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, що належали померлій на підставі Державних актів на право власності на землю серії ЯЖ № 582757 та ЯЖ № 582758 /а.с. 9-10/. З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 14.02.2002 судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого належні земельні ділянки заповіла своєму сину [PERSON] . На день смерті спадкодавця вказаний заповіт не змінений та не скасований /а.с. 8/. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З долучених до матеріалів справи копій паспорта громадянина України серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] судом встановлено, що заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом /а.с. 4-6/. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З інформаційного листа № 8/01-16 від 03.02.2020, наданого приватним нотаріусом за місцем знаходження спадкового майна та за місцем відкриття спадщини, судом встановлено факт звернення заявника [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що він пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини /а.с. 13/. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, в поданій до суду заяві [PERSON] стверджує, що з січня 2013 року по [INFO] , тобто на день смерті матері [PERSON] , постійно проживав без реєстрації разом з нею в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки його матір [PERSON] через свій похилий вік та за станом здоров`я потребувала стороннього догляду та допомоги. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Окрім того, факт проживання заявника зі спадкодавцем додатково підтверджується довідкою, наданою виконкомом Новоміської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 03.02.2020 за № 194 /а.с. 12/. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, так як відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Беручи до уваги, що заявник позбавлений можливості реалізації свого права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] з його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved