Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.02.1994 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів за №150 від 24.02.1994 року, яким посвідчено право спільної часткової власності [PERSON] та членів її сім`ї [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , згідно якого 27.03.1994 року в КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в книзі №203 за реєстром №808/14333 за даними громадянами було зареєстроване право спільної часткової власності на дану квартиру, по 1/3 частині за кожним із співвласників. Заява мотивована тим, що заявник народився [INFO] у м. Вінниці, про що 10.08.1971 року у міському бюро ЗАГС м. Вінниці був вчинений актовий запис №2578. Згідно даного актового запису та виданого на його підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , оформлених російською мовою, ім`я батька заявника зазначено як « [PERSON] », а по батькові заявника як « [PERSON] ». По досягненню 16-річного віку у Ленінському РВВС м. Вінниці 04.07.1988 року заявник був документований паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER] , який був оформлений російською мовою на ім`я « [PERSON] ». Станом на 1994 рік заявник проживав разом з матір`ю [PERSON] та братом [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . 24.02.1994 року виконкомом Вінницької міської Ради народних депутатів на підставі рішення №150 від 24.02.1994 року сім`ї заявника було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого матері заявника [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] було передано в спільну часткову власність (по 1/3 частині кожному) квартиру [ADDRESS] , згідно якого 27.03.1994 року в КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в книзі №203 за реєстром №808/14333 за ними було зареєстроване право спільної часткової власності на дану квартиру, по 1/3 частині за кожним із співвласників. Під час приватизації квартири заявник подавав паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] , який був оформлений російською мовою на ім`я « [PERSON] ». Однак, оформлення приватизаційних документів проводилося українською мовою і по батькові заявника було перекладено невірно як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », причиною чому є довільний переклад імені та по батькові з російської мови на українську мову. Вже після приватизації квартири заявник замінив паспорт громадянина СРСР на паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Ленінським ВМ ВМВ України у Вінницькій області 25.05.2007 року, в якому ім`я та по батькові заявника були зазначені відповідно до свідоцтва про народження « [PERSON] » українською мовою та « [PERSON] » - російською. А тому, зазначені розбіжності у паспорті громадянина України та правовстановлюючому документі на квартиру не дають можливості заявнику вільно розпоряджатись своєю власністю, що стало підставою для звернення заявника до суду з даною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, його представник [PERSON] , яка є одночасно зацікавленою особою у справі, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, судовий розгляд проводити за її відсутності. За таких обставин суд вирішив розглядати заяву у відсутність учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зважаючи на зміст заяви [PERSON] , приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] у м. Вінниці, про що 10.08.1971 року у міському бюро ЗАГС м. Вінниці був вчинений актовий запис №2578. Згідно даного актового запису та виданого на його підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , оформлених російською мовою, ім`я батька заявника зазначено як « [PERSON] », а по батькові заявника як « [PERSON] » (а.с.7). По досягненню 16-річного віку у Ленінському РВВС м. Вінниці 04.07.1988 року заявник був документований паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER] , який був оформлений російською мовою на ім`я « [PERSON] ». 24.02.1994 року виконкомом Вінницької міської Ради народних депутатів на підставі рішення №150 від 24.02.1994 року сім`ї заявника було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого матері заявника [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] і [PERSON] було передано в спільну часткову власність (по 1/3 частині кожному) квартиру [ADDRESS] , згідно якого 27.03.1994 року в КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в книзі №203 за реєстром №808/14333 за ними було зареєстроване право спільної часткової власності на дану квартиру, по 1/3 частині за кожним із співвласників (а.с.9). Однак, у вказаному свідоцтві не вірно зазначено ім`я та по батькові заявника « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказані розбіжності безумовно є слідством\~відхилення від\~правил міжмовного\~перетворення і\~зумовлені впливом\~російської орфоепії\~в ситуації\~контактного українсько-російського\~білінгвізму. Зокрема, розбіжність у написанні імені та по батькові заявника виникла в результаті перекладу з російської мови на українську мову. Вже після приватизації квартири заявник замінив паспорт громадянина СРСР на паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Ленінським ВМ ВМВ України у Вінницькій області 25.05.2007 року, в якому ім`я та по батькові заявника зазначено відповідно до свідоцтва про його народження « [PERSON] » українською мовою та « [PERSON] » - російською (а.с.5). Як вбачається з викладеного, у вищезазначеному свідоцтві про право на житло невірно здійснено переклад по батькові заявника з російської мови на українську мову, що перешкоджає заявнику реалізувати свої права як власника майна, а в позасудовому порядку встановити факт належності правоустановчого документа на квартиру в заявника можливості не має. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою з цього приводу немає, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України права заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, перешкодою чому є невірне зазначення його імені та по батькові в правовстановлюючому документі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що внесена на розгляд суду заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved