Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить суд винести рішення, яким встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про розгляд її заяви без її участі, просить суд заяву задовольнити. Представники заінтересованих осіб: П`ята Криворізька державна нотаріальна контора, Виконавчий комітет Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради, в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяви про розгляд справи за відсутністю їх представників, жодних заперечень та клопотань щодо заявлених вимог не мають. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] . Реєстрація її смерті відбулась у Інгулецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було складено відповідний актовий запис № 947 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, що відкрилася після її смерті складається із житлового будинку з надвірними побудовами, який розташований в [ADDRESS] . Підтверджується довідкою КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», свідоцтвом про право власності, свідоцтвом про право на спадщину за законом, що додаються до заяви. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не залишила. В теперішній час єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. П?ятою Криворізькою державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] 27.01.2020 р. було відкрито спадкову справу номер у спадковому реєстрі 65407867, номер у нотаріуса 18/2020. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] нотаріус не видав, оскільки, нею не було подано заяву про прийняття спадщини у встановлений строк і не надано документу, що підтверджує проживання зі спадкодавицею на день її смерті за одною адресою. 27.01.2020 року державним нотаріусом П?ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та було порекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою звернення в даній справі, є доведення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого вчинення передбачених законом дій для прийняття спадщини в порядку, що передбачений положеннями ЦК України та Закону України «Про нотаріат». З 2009 року і по день смерті [PERSON] та [PERSON] постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить [PERSON] , хоча місцем реєстрації [PERSON] залишалась адреса: [ADDRESS] . [PERSON] померла також в цій квартирі та її поховання здійснила донька - [PERSON] . Факт постійного проживання [PERSON] в квартирі своєї доньки підтверджується наступними документами: актом про встановлення фактичного місця проживання складеним та затвердженим посадовими особами ТОВ «Сітісервіс-КР», інформацією КНП « Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» Криворізької міської ради наданої на адвокатський запит, лікарським свідоцтвом про смерть [PERSON] , де вказано, що смерть настала за адресою: [ADDRESS] . Крім того, доказом постійного проживання [PERSON] в квартирі своєї доньки є той факт, що будинок померлої [PERSON] розташований за адресою: [ADDRESS] 03.10.2009 року о 5 год. 40 хв. Згорів. Даний факт підтверджується актом про пожежу від 03.10.2009 року, складеним старшим інспектором СДПЧ 17 [PERSON] та повідомленням заступника начальника СДПЧ 17 [PERSON] . Згідно з ч. 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі №633/344/16-ц. Як зазначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Інші спадкоємці, які могли б прийняти спадщину після смерті [PERSON] , крім її доньки [PERSON] , відсутні. Таким чином для звернення до суду із позовною заявою за правилами позовного провадження не має підстав, оскільки \~встановлення фактів, що мають юридичне значення, не можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, у зв`язку з їх відсутністю. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved