Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її сина [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Вона та [PERSON] є співвласниками житлового будинку № 122, розташованого по вул. Горова у м. Словянськ Донецької області, де окрім них зареєстрований та проживав їх син [PERSON], який у травні 2014 року зібрав свої речі та виїхав з м. Словянськ Донецької області з метою працевлаштування у іншому населеному пункті. Заявник зазначає, що у травні 2014 року [PERSON] їй один раз зателефонував та повідомив, що він ще не визначився ані з місцем свого проживання, ані з місцем свого працевлаштування. З цього часу, незважаючи на заходи, що приймали заявник та заінтересована особа [PERSON] для встановлення місця перебування [PERSON], його місце знаходження встановити не вдалось. В той же час, заявник зазначає, що вона та [PERSON] змушені нести витрати по сплаті комунальних платежів із розрахунку в тому числі за [PERSON] Крім цього, заявник не має можливості оформити субсидію, оскільки не може надати відомості про доходи свого сина. Таким чином, враховуючи те, що з травня 2014 року [PERSON] не має відомостей про місце перебування свого сина [PERSON], заявник просить суд заявлені нею вимоги задовольнити та визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім з 01 червня 2014 року. Заявник [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру серії ДН № 043027 від 03 вересня 2018 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали суду заяви, в яких просили суд справу розглянути у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви [PERSON], а справу просив розглянути в його відсутність. Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Словянської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився; заінтересованою особою суду було надано клопотання, в кому просили суд прийняти рішення згідно діючого законодавства, а справу розглянути у відсутність їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області, ухваленого 16 вересня 2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна, яке набуло законної сили 27 вересня 2011 року, заявнику [PERSON] та заінтересованій особі [PERSON] належить по ? частці кожному житловий будинок № 122, розташований по вулиці Горова у м. Словянськ Донецької області, та земельна ділянка, де знаходиться цей будинок. З домової книги для прописки громадян, які проживають у [INFO], а також довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08 травня 20118 року, вбачається, що [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований з 29 липня 1997 року. В той же час з акту, складеного та підписаного комісією у складі голови квартального комітету мікрорайону Ж/Д № 2 м. Словянська [PERSON], керівника комітету мікрорайону Ж/Д № 2 м. Словянська [PERSON], та сусідів-свідків: [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], слідує, що [PERSON] у будинку № 122, розташованому по вул. Горова у м. Словянськ Донецької області, з 05 травня 2014 року не проживає. Крім того, у довідці № 11980/303/04.2018, виданій Словянським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області 30 серпня 2018 року зазначено, що, незважаючи на заходи, вжиті співробітниками поліції задля встановлення місця перебування [PERSON], встановити його місце знаходження не вдалось. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, в ході судового розгляду справи з достовірністю було встановлено, що з травня 2014 року, тобто понад рік в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування. Частиною 2 статті 43 ЦК України передбачено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Так, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що останнім місяцем, в якому були одержані відомості про місце перебування [PERSON] був травень 2014 року, то суд приходить до висновку, що початком безвісної відсутності [PERSON] необхідно вважати 01 червня 2014 року. Таким чином, заявлені [PERSON] вимоги в ході судового засідання знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved