Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати його колишню дружину [PERSON] безвісно відсутньою. В заяві зазначив, що 06 липня 2002 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти в даний час мешкають з заявником. Рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 30 листопада 2009 року шлюб між сторонами розірвано. За їх домовленістю вирішено, що син [PERSON] буде мешкати з заявником, а син [PERSON] з матір'ю. До розірвання шлюбу родина [PERSON] всі разом мешкали у матері заявника по [ADDRESS]. Саме за цією адресою і була зареєстрована [PERSON] Але з 19 серпня 2009 року вона була знята з реєстрації за зазначеною адресою. Остання залишила синів і попрямувала в невідомому напрямку. Заявник після розірвання шлюбу переїхав мешкати на [ADDRESS]. А з серпня 2014 року [PERSON] і його сини переїхали мешкати з м.Луганська до м.Дружківка Донецької області. 19 листопада 2014 року їх взято на облік до Управління соціального захисту населення як осіб, що переміщуються з тимчасово окупованої території України. З 2009 року до липня 2014 року [PERSON] тимчасово мешкала в [ADDRESS]. З синами та заявником зв'язку не підтримувала, вихованням та утриманням дітей не займалась. 07 липня 2014 року [PERSON] передавала заявнику посвідчену нотаріусом заяву-згоду на право виїзду синів за кордон. Саме з того часу вона не підтримує жодних зв'язків з родиною, не спілкується з дітьми по телефону. Її матері також невідомо про місце її останнього знаходження. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою заявнику необхідно для оформлення і признання допомоги на дітей в Управлінні соціального захисту населення Дружківської міської ради та для подальшого виїзду для оздоровлення синів за межами України. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. У відкритому судовому засіданні заявник [PERSON] пояснив суду, що з 06 липня 2002 року по 30 листопада 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Весь цей час вони разом мешкали в м.Луганську. Після розірвання шлюбу сини продовжували мешкати разом з ним, хоча за рішенням суду їх місце мешкання було визнано. [PERSON] не приділяла їм материнської ласки та уваги. Спілкувалася з ними дуже рідко і лише по телефону. Матеріальної допомоги також їм не надавала. В липні 2014 року він останній раз її бачив та спілкувався. Приводом цього було оформлення нею нотаріальної заяви на вивіз синів за кордон у супроводі заявника. В соціальних мережах у неї була індивідуальна сторінка, але з січня 2015 року вона її видалила. Заявник часто дзвонив їй на мобільні телефони, але все безрезультатно. Він також звертався до Всеукраїнського Центру переселенців, але вона не перебуває на обліку як переселенець. Її близькі родичі матір та сестра також не володіють інформацією про можливе місце її знаходження. [PERSON] при житті з заявником проявляла інтерес до алкоголю. За його словами, вона працювала неофіційно в шлюбному агентстві. В 2010-2011 роки вона оформлювала кредити у багатьох банків. За цей період загальна сума боргу, за інформацією заявника, складає приблизно 250 000, 00 грн. Метою витрачання цих грошей він не цікавився. Заявник також допускає версію її загибелі в м.Дебальцево, оскільки остання навідувалась до міста для отримання у банку грошей. Приблизно один-два місяці вона не могла звідти виїздити, так як у місті шли активні бойові дії. Просить суд визнати його колишню дружину [PERSON], безвісно відсутньою. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] пояснив, що юридично є докази (письмові та усні), які прямо вказують на той факт, що протягом одного року в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування. У судове засідання зацікавлена особа - Управління соціального захисту населення не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є поштове повідомлення. У судове засідання зацікавлена особа - Орган опіки та піклування Дружківської міської ради до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надав клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі. Проти заявлених вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи встановив таке. Згідно п.3 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи визнання її померлою. Згідно з п.1-3 статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Судом встановлено, що з 06 липня 2002 року по 30 листопада 2009 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Обидва сини навчаються у Олексієво-Дружківській загальноосвітній санаторній школі-інтернаті1-Ш ступенів №13 (а.с16). Довідкою, від 19 листопада 2014 року № 1423002711 підтверджено, що [PERSON] взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с.6). [PERSON], з 02 лютого 2015 року і по теперішній час, працює в Олексієво-Дружківській загальноосвітній санаторній школі-інтернаті 1-Ш ступенів № 13 Донецької обласної ради на посаді молодшого обслуговуючого персоналу (а.с. 17). Вихованням і утриманням дітей займається батько - [PERSON] Матір дітей [PERSON] участі у їх вихованні не приймає. За цей час водна жодного разу дітей не відвідувала (а.с.18; 20). Відповідно до довідки від 17 жовтня 2015 року № 125, виданої міським комунальним підприємством «Центрожилком», [PERSON] з 19 серпня 2009 року знята з реєстрації по [ADDRESS] (а.с19). 07 липня 2014 року [PERSON] надала [PERSON] нотаріально засвідчену письмову згоду на тимчасові виїзди до Російської Федерації, Криму, Республіки Білорусь і звідти, з метою оздоровлення малолітніх дітей - [PERSON] [PERSON] (а.с.28). У довідці № 12 від 16 жовтня 2015 року, виданій «Луганською Республіканською медичною бібліотекою» так званої Луганської Народної Республіки зазначено, що 30 жовтня 2014 року [PERSON] була звільнена із Луганської наукової медичної бібліотеки за власним бажанням (а.с.41). Згідно з інформацією від 21 грудня 2015 року, наданої Станично-Луганської селищною радою, [PERSON] ніколи не мешкала і не мешкає по [ADDRESS] (а.с50). Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник є її сином. У нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які виховуються без участі матері. Вона і заявник достатньо приділяють їм батьківської уваги та турботи. Останній раз вона бачила свою невістку у липні 2014 році, коли [PERSON] письмово надавала [PERSON] нотаріально засвідчений дозвіл на виїзд дітей за кордон. Після цього ніколи з нею не бачились, по телефону не спілкувалася. 2-3 вересня 2014 року вона зі свахою спілкувалися по телефону, однак сваха сказала, що з [PERSON] не спілкується і місце її знаходження їй не відомо. У [PERSON] була своя сторінка в соціальній мережі, але в січні 2015 року вона її видалила. Про її місце перебування не знають ані її близькі родичі (матір та сестра), ані правоохоронні органи. Їй відомо, що [PERSON] на мобільний телефон дзвонив дільничний з м.Луганська і цікавився місцем знаходження невістки. Вона вважає, що [PERSON] могла виїздила в невідомому напрямку. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник є її племінником. У 2010 році вона їздила у гості до племінника. Їй відомо, що він розірвав шлюб з [PERSON] Два роки потому [PERSON] видалила свою сторінку у соціальній мережі інтернет. Саме з того часу будь-яка інформація про неї відсутня. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є співмешканкою заявника. Більше року вони знайомі, а шість місяців мешкають однією сім'єю. За цей час жодного разу [PERSON] не дзвонила дітям. Через сестру і матір [PERSON] він шукав скою колишню дружину, але так і не знайшов. Їй також відомо, що з м.Луганська дзвонив дільничний і у заявника цікавився нею. Більше їй нічого не відомо. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] підтверджується зібраними у справі доказами та показами свідків. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать інших зібраним у справі доказам. Задоволення заяви про визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідне заявнику для звернення до Управління соціального захисту населення м.Дружківки з метою отримання державної допомоги на дітей. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], яка народилася [INFO], безвісно відсутньою.

Outcome: approved