Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання за однією адресою, заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зеленська К.А., вказуючи, що [INFO] у м.Макіївка Донецької області померла його бабуся [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Зазначену спадщину було прийнято його батьком [PERSON] , оскільки на час смерті його матері постійно проживав разом із нею та був зареєстрований за однією адресою: [ADDRESS] , та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявив про відмову від прийняття спадщини після померлої матері. [INFO] батько заявника помер та після його смерті за заявою [PERSON] про прийняття спадщини приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зеленською К.А. заведено спадкову справу №67133427. Разом з тим, приватним нотаріусом надано відповідь про неможливість вчинення нотаріальної дії, оскільки заявником надані документи, що підтверджують одне місце проживання його батька та бабусі, належним чином не можуть підтверджувати зазначені обставини з тих підстав, що вони видані органами, розміщеними на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, тобто є недійсними та не створюють жодних правових наслідків. Враховуючи викладене, оскільки іншим шляхом встановити факт, що має для заявника юридичне значення неможливо, заявник [PERSON] просив встановити факт постійного проживання його батька та бабусі за однією адресою на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , а саме [INFO] . В судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зеленська К.А., у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у теперішній час є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає у [ADDRESS] . Заявник у справі є її двоюрідним братом. Вона підтверджує, що батько заявника - [PERSON] , та бабуся заявника - [PERSON] , постійно проживали разом у м. Макіївка за однією адресою. Ці відомості відомі свідку особисто. Востаннє свідок приїжджала у м. Макіївку навесні 2020 року, де відвідувала родичів за місцем їх постійного проживання. Їй відомо, що спільне проживання батько та бабуся заявника ніколи не припиняли. З`ясувавши думку учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (а.с. 6) народився [INFO] в м. Макіївка Донецької області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7) заявник є сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), та онуком [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), що вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.8). [INFO] в м. Макіївка Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , про що 09 жовтня 2020 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) складено відповідний актовий запис №2144 (а.с. 12). Батько заявника [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Макіївка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13 січня 2021 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с. 11). Згідно копії заповіту посвідченого нотаріусом Першої макіївської державної нотаріальної контори Кравець С.В. 05 червня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1151, [PERSON] , [INFO] , належну їй на праві особистої приватної власності Ѕ частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 49). Судом оглянуто довідку № 217 від 14 грудня 2020 року (а.с. 13), видану КП «Коммунальник-15» про те, що за адресою: [ADDRESS] , на час смерті [PERSON] були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована [INFO] - померла [INFO] , що підтверджується копією домової книги для прописки громадян (а.с.15-16). Згідно оглянутої судом довідки № 218 від 14 грудня 2020 року, виданої КП «Коммунальник-15» (а.с. 14) за адресою: [ADDRESS] , на час смерті [PERSON] , був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22 квітня 1997 року - помер [INFO] . З паспортних даних [PERSON] (а.с. 9 зворот) та [PERSON] (а.с. 10 зворот) вбачається їх реєстрація за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зеленською К.А. заявнику повідомлено про необхідність підтвердження відповідними документами постійне проживання [PERSON] зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, а також роз`яснено право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання батька заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо не має можливості документально це підтвердити (а.с. 18). Даючи оцінку допустимості наданих заявником доказів, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. З повідомлень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зеленської К.А. від 30 квітня 2021 року №31/01-09 (а.с. 28), Костянтинівської державної нотаріальної контори від 29 квітня 2021 року № 849/01-09 (а.с. 33) та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (а.с. 17, 31, 36) вбачається, що у реєстрі наявна інформація про спадкову справу заведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу до майна померлого [PERSON] , інформація щодо заповітів, спадкових договорів від імені [PERSON] відсутня (а.с. 32, 37). Також згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) у реєстрі наявна інформація про посвідчення заповіту Першою макіївською державною нотаріальною конторою від імені [PERSON] , номер у спадковому реєстрі:47104767, номер в реєстрі нотаріальних дій: 3-1151, дата посвідчення: 05 червня 2009 року (а.с. 30, 35), що також підтверджується копією заповіту (а.с. 49). Інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину до майна померлої [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 19, 29, 34). В силу ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи в т.ч. про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання за однією адресою на час відкриття спадщини батька та бабусі заявника, а саме [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , що підтверджується встановленими обставинами, в тому числі, поясненнями свідка у судовому засіданні. Встановлення даного факту необхідно заявнику [PERSON] для отримання можливості реалізувати спадкові права, інші спадкоємці судом не встановлені, що свідчить про відсутність в даному випадку спору про право. Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved