Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, у якій просив встановити факт смерті [INFO] [PERSON], [INFO], громадянки України, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], місце смерті с. Сонячне, м. Феодосія, Республіка Крим. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначив, що він перебував у шлюбі з 29 жовтня 1960 року з [PERSON], яка [INFO] померла на території півострова Крим, у селі Сонячне. Після смерті [PERSON], розпочати процедуру відкриття спадщини заявнику не вдається, оскільки свідоцтво про смерть видано на території республіки Крим та є недійсним і не створює правових наслідків, а тому змушений звернутися з заявою про встановлення факту смерті до суду. Заявник підтримав заяву про встановлення факту смерті, просив її задовольнити, посилаючись на викладені у заяві обставини. Від заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. Суд, врахувавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. Оскільки документ, який виданий на території Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків, заявник звернувся до суду. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10), паспорта заявника та померлої (а.с.а.с. 6-9), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29 жовтня 1960 року, актовий запис №21. Відповідно до даних довідки Житлово-експлуатаційної дільниці №906 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 22.07.2015 року №3126 [PERSON] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS], з 21 березня 1997 року до дня смерті (а.с. 14). [INFO] [PERSON] померла в с. Сонячне, м. Феодосія, Республіка Крим, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого Феодосійським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с. 11) та довідкою про смерть №675 (а.с.18). Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved