Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, а саме інформації, яка перебуває у володінні ПАТ КБ «Приватбанк» про наявність усіх відкритих та закритих рахунків на ім`я [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ; про наявність на усіх відкритих та закритих рахунках на ім`я [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , грошових коштів за вказаний період; про рух коштів на усіх відкритих та закритих рахунках на ім`я [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки ватника податків: [NUMBER] , з вказівкою дати (число, місяць, рік), часу, виду операції; про фінансові операції, які були проведені на користь чи за дорученням [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ; надати належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів зокрема, але не обмежуючись, договори), що підтверджують вищезазначені операції. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що вказана інформація необхідна для вирішення питання щодо поділу спільної сумісної власності подружжя, тому просить заяву задовольнити. В судове засідання заявник та її представник не з`явилися. Представник [PERSON] - [PERSON] подав відзив на заяву в якому просив відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на ч. 3 ст. 349 ЦПК України. В судове засідання представник заінтересованої особи - ПАТ КБ «Приватбанк», будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання не з`явився, відзиву на заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 09.11.2017 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/7424/17 шлюб сіж [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст.ст. 60,61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно доводів заявника подружжям на ім`я [PERSON] було розміщено кошти на депозитних вкладах у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які у відповідності до вимог ст.ст. 60,61 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація що до діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по - друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. З аналізу зазначеної правових норм вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Разом з тим, як вбачається із матеріалів відзиву, в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/1120/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , АТ КБ «Приватбанк», АТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України» про встановлення факту окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних вфднеосин, поділ спільного майна подружжя. Згідно ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Оскільки, в провадженні суду перебуває справа Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за вказаним позовом, заявник не позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням в порядку ст. 84 ЦПК України в рамках вказаної справи. За таких обставин, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні вимог заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed