Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та просив встановити, що він є сином [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Зазначив, що він є сином [PERSON], що підтверджується висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №185/19 від 08.06.2011 року Київського міського бюро судово-медичної експертизи, згідно якого біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] є фактично доведеним. Заявник є спадкоємцем першої черги, його мати [PERSON], є спадкоємицею четвертої черги оскільки проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років. Про інших спадкоємців заявнику невідомо. Разом з тим, заявник позбавлений права на отримання спадщини у зв'язку з тим, що у нього відсутні докази родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON], що фактично унеможливлює видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька. На підставі викладеного просив заяву задовольнити. Представник заявника в судовому засіданні вимоги свого довірителя підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи громадянки Німеччини [PERSON] в судовому засіданні проти встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] не заперечувала. Заінтересована особа приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у Київській області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду письмові пояснення в яких проти задоволення заяви не заперечувала та просила справу розглядати без її участі. Заінтересована особа Головне управління юстиції у Київські області в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду письмові пояснення в яких при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду, та просила справу розглядати без участі її представника. Суд, вислухавши думку представника заявника, заінтересовану особу [PERSON], представника заінтересованої особи громадянки Німеччини [PERSON], врахувавши письмові пояснення приватного нотаріуса [PERSON] та Головного управління юстиції у Київській області, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області 21.11.2013 року. Після смерті [PERSON], за місцем його останнього проживання (м. Ірпінь) відкрилась спадщина, про що приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у Київській області [PERSON] 25.12.2013 року заведено спадкову справу №66/2013 щодо майна померлого [INFO] [PERSON]. Заповіт [PERSON] не залишив, а тому спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернулись заявник [PERSON] та заінтересована особа громадянка Німеччини [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №66/2013 щодо майна померлого [INFO] [PERSON]. Відповідно до п. 4.2 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, доказом родинних відносин та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Як пояснив в судовому засіданні представник заявника, [PERSON] є рідним сином [PERSON], однак в нього відсутні докази родинних відносин зі спадкодавцем, що фактично унеможливлює видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька. Заявник просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що він є сином [PERSON], який помер [INFO], на що слід зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 24.10.1995 року Ленінським відділом ЗАГС Управління запису актів громадянського стану адміністрації міського округу Саранськ Республіки Мордовія вбачається, що [PERSON] народився [INFO], його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Октябрського суду м. Саранська Республіки Мордовія Російської Федерації від 13.09.2013 року, яке набрало законної сили, виключено відомості про батька дитини [PERSON] в записі акту про народження №334 від 12.04.1994 року, складеному Ленінським відділом ЗАГС Управління ЗАГС адміністрації м. Саранськ Республіки Мордовія Російської Федерації на ім'я [PERSON]. Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON]. Біологічним батьком заявника [PERSON] є [PERSON]. 22.01.1993 року державами - членами Співдружності Незалележних Держав, в тому числі Україною та Російською Федерацією, підписано Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку ратифіковано Законом України №240/94-ВР від 10.11.1994 року. Згідно ч. 1 ст. 52 Конвенції, винесені установами юстиції кожної з договірних сторін і, що вступили в законну силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших договірних сторін без спеціального провадження. У ст. 2 Конвенції зазначено, що під терміном «установи юстиції» маються на увазі суд, прокуратура й інші установи інших договірних сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, з висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 08.06.2011 року за №185/19, складеного спеціалістом Київського міського бюро судово-медичної експертизи вбачається, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON], складає величину 99,999999%. Біологічне батьківство [PERSON] відносно заявника [PERSON] фактично доведено. Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності висновку спеціаліста, чи доказів пов'язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог. За таких обставин, в судовому засіданні достовірно встановлено юридичний факт того, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], який помер [INFO]. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved