Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] - є рідним сином [PERSON], що помер [INFO] року Сторони подали заяви про проведення судового засідання без фіксації судового процесу. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] року помер батько заявника - [PERSON], актовий запис про смерть № 208 від 13.03.2018р. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з майна, що знаходиться в м.Чорноморськ Одеської області. Заявник є спадкоємцем за законом, після померлого батька, також спадкоємцем є його жінка [PERSON] та його брат. Заявник звернувся за прийняттям спадщини до приватного нотаріуса Чорноморського нотаріального округу, по місцю знаходження спадкової майна, в передбачений Законом строк. Однак, нотаріальний орган відмовляється видати йому свідоцтво про спадщину, так як в правоустановчих документах стало різне написання прізвища спадкодавця. В свідоцтві про народження заявника № 1544 від 11 листопада 1979 року прізвище батька вказано- «[PERSON]», також прізвище заявника вказано «[PERSON]».( на російській мові). В подальшому, в свідоцтві про смерть та правоустановчих документах спадкодавця його прізвище зазначено «[PERSON]». На всіх правоустановчих документах, та документах що посвідчує заявника, його прізвище вказано «[PERSON]». Із-за розбіжностей написання прізвища заявника та прізвища його батька, заявник не може оформити спадщину, у зв'язку з тим, що в свідоцтві про народження прізвище батька записано «[PERSON]» але, в подальшому при перекладі виниклі розходження в написанні прізвища. В паспорті заявника допущена граматична помилка при перекладі прізвища з російської на українську мову, тоді як правильно слід було б вказувати «[PERSON]», так як вказано в свідоцтві про народження, який посвідчує його особу і що відповідає правилам правопису його прізвища на українській мові «[PERSON]». Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Враховуючи наведене, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо, що позбавляє заявника можливості оформити спадщину. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт родинних відносин, а саме те, що померлий є батьком заявника.

Outcome: approved