Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, посилаючись на підстави та обставини викладені в заяві та просила суд встановити факт проживання [PERSON] [INFO] в будинку [ADDRESS] однією сім'єю з [PERSON], більше п'яти років до дати його смерті - до [INFO] року. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] адвокат Осадчій А.В. вимоги свого довірителя підтримав посилаючись на обставини викладені в заяві та просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа Кобеляцька державна нотаріальна контора в судове засідання не прибула, надіслали заяву в якій просили справу розглядати без їх участі, проти задоволення заяви не заперечували. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з вересня 1964 року [PERSON], постійно проживала з [PERSON] до дня його смерті - [INFO] року, однією сім'єю в будинку [ADDRESS]. Протягом зазначеного вище проміжку часу заявник постійно проживала з [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю, доглядала їх, купувала ліки, вела спільне господарство, була пов'язана спільним побутом, мала з ними взаємні права та обв'язки, та мала спільний сімейний бюджет. [INFO] року померла [PERSON]. Заявник [PERSON] продовжувала проживати разом із [PERSON]. Після смерті [PERSON] несла витрати пов'язані з його похованням. [PERSON] на випадок смерті залишив заповіт, відповідно до якого він заповідає [PERSON] належний йому будинок в [ADDRESS]. 9 червня 1998 року, заявник отримала свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON]. Крім того після смерті [PERSON], залишилась ще земельна ділянка, розміром 4,62 Га, яка розташована на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Інші спадкоємці які б не прийняли спадщину відсутні. Відповідно до ст. 1264 ЦК України заявник [PERSON] є спадкоємицею після померлого [PERSON] за законом четвертої черги. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. В ч. 2 ст. 156 ЖК України серед іншого зазначено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до положень ст.ст. 57- 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно довідок № 33 від 20 січня 2015 року та №31 від 20 січня 2015 року виданих Виконавчим комітетом Комендантівської сільської ради, [PERSON] проживала в [ADDRESS] з [PERSON] однією сім'єю, як донька та здійснювала його поховання. Частиною 1 ст. 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями ст.ст. 1261, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] необхідно заявнику для отримання належної померлому земельної ділянки у спадщину, як спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом. Таким чином, заявлений [PERSON] факт має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить реалізація права на спадщину. В лютому 2015 року, заявник [PERSON] звернулася до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку (пай). Розглянувши заяву, державний нотаріус Чернявський Ю.В. 17.02.2015 р. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №267/02-31, якою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON]. Також було роз'яснено право на звернення до суду для встановлення факту родинних відносин (проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу) у відповідності до ст. ст. 256-258 ЦПК України. Факт проживання спадкоємців однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили ( п. п. 4.4 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Відносини, які склалися між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], слід розцінювати як сімейні в розумінні положень ст. 3 СК України, і є всі докази наявності обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, які склалися між заявником [PERSON] та померлим [PERSON], а саме: заявник проживала з ним, забезпечувала йому необхідний у похилому віці постійний догляд, придбавала продукти харчування, предмети гігієни, побутові товари, ліки, прала та прасувала речі, прибирала в будинку, вели спільне господарство.

Outcome: approved