Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO] становить загрозу розповсюдження хвороби - туберкульоз. Даний факт підтверджується висновком №238 лікарсько-консультативної комісії КМТЛ №2 від 19.02.2019 року про необхідність госпіталізації хворого. Згідно вказаного висновку [PERSON] перебуває на обліку в КМТЛ №2 з 24.09.2018 року та має діагноз: МРТБ (01.06.2017) легень (інфільтративний) Дестр+ МБТ+, М+, МГ+, Риф+, К+,Рсзіст 1 +(HRSЕ), Резіст 2(-) гістО, КАТ 4(інші) (паліативне лікування 06.02.2018), КОГ 4 (2017). У зв'язку з цим КМТЛ №2 заявник вважає, що [PERSON] потребує обов'язкової госпіталізації до протитуберкульозного закладу до припинення бактеріовиділення, починаючи з дня фактичної госпіталізації. Хворому необхідно пройти курс лікування проти туберкульозу, дотримуватись режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватись вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-противоепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах. Заявник вказує, що незважаючи на стан здоров'я [PERSON] відмовляється від лікування. Про свій стан та необхідність проходження курсу лікування в туберкульозному стаціонарі був проінформований. Незважаючи на неодноразові запрошення в протитуберкульозний заклад не з'являється. Своєю відмовою від проходження лікування [PERSON], створює особливу небезпеку та загрозу для здоров'я оточуючого населення. У зв'язку з вищевикладеним просили суд примусово госпіталізувати [PERSON], [INFO], який зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] до протитуберкульозного закладу - Київської міської туберкульозної лікарні №2 (08290, Київська область, м.Ірпінь, смт. Гостомель) строком на три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. В судове засідання заінтересована особа не викликався, відповідно до ч 1 ст. 345 ЦПК України, поскільки згідно висновку № 238 від 19.02.2019 являє загрозу для оточуючих. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріли справи вважає заяву такою, що підлягає до задоволення з наступних підтав. Судом встановлено, що згідно витягу з історії хвороби стаціонарного хворого № 263 [PERSON], [INFO], м. Київ, Шевченківський район, вул. Бабушкіна, б.29 а, кв.46, не працює, особа перебуває на обліку в ТМО «ФТИЗІАТРІЯ» у м. Києві з 23.06.2016 по теперішній час з діагнозом МРТБ (01.06.2017) легень (інфільтративний) Дестр+ МБТ+, М+, МГ+, Риф+, К+,Рсзіст 1 +(HRSЕ), Резіст 2(-) гістО, КАТ 4(інші) (паліативне лікування 06.02.2018), КОГ 4 (2017). Хворий був госпіталізований в Київську міську туберкульозну лікарню № 2 24.09.2018 р. Був виписаний 18.02.2019 у зв'язку з порушенням протиепідемічного режиму та відсутність у відділенні. Контакт [PERSON] з оточуючими становить загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Про свій стан та необхідність перебування в стаціонарних умовах хворий проінформований. [PERSON] лікування перервав самовільно, виписаний Київською міською туберкульозною лікарнею № 2 18.02.2019 за порушення режиму, в диспансер не з'явився. Згідно рішення Київської міської туберкульозної лікарні № 2 підлягає примусовій госпіталізіції до протитуберкульозного стаціонару терміном на три місяці з дотриманням протиепідемічного режиму. Відповідно до Висновку Центральної лікарсько-консультативної комісії про необхідність примусової госпіталізації хворого на заразну форму легеневого туберкульозу № 238 від 19.02.2019 встановлено, що [PERSON] становить загрозу зараження туберкульозом інших осіб, у зв'язку з чим потребує примусової госпіталізіції до протитуберкульозного стаціонару терміном на три місяці з дотриманням протиепідемічного режиму. На підставі ст. 343 ЦПК України заява про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу, подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення. Згідно із ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюються з урахуванням висновку лікаря на строк до 3-х місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах свої повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Частиною 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», встановлено, що особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Відповідно до ст. 11 ч 1 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.» Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про протидію захворювання на туберкульоз», хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов`язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Рішення про задоволення заяви про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Враховуючи викладені обставини, поскільки [PERSON] був виписаний із КМТЛ №2 зі стаціонарного лікування у зв»язку із порушенням протиепідемічного режиму, суд вважає заяву Київської міської туберкульозної лікарні №2 обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved