Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернулася до суду Дергачівського району Харківської області з заявою, в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30.01.1996 року оформлене Першотравневим відділом РАГС Луганської області за актовим записом №22, записане на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що в свідоцтві про розірвання шлюбу від 30.01.1996 року, виданому Першотравневим міськвідділом ЗАГС Луганської області помилково невірно записано її прізвище, як «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Дане прізвище заявнику було присвоєне після реєстрації першого шлюбу. Заявник вказує, що в зв'язку з тим, що вона після першого шлюбу мала неповнолітніх дітей, при розлученні просила щоб їй залишилося прізвище [PERSON]. В подальшому не дивлячись на те, що була допущена помилка в свідоцтві про розірвання шлюбу, при видачі третього свідоцтва про шлюб, моє прізвище [PERSON] було записано вірно. В трудовій книжці прізвище записано вірно - «[PERSON]», без помилки. «[PERSON]» - прізвище заявника до шлюбу, а «[PERSON]» - прізвище від першого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Першотравневим міськвідділом ЗАГС Луганської області від 10 серпня 1993 року. Після другого шлюбу заявнику було присвоєне прізвище - «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] від 30.01.1996 року, виданого Першотравневим міськвідділом ЗАГС Луганської області однак в даному свідоцтві помилково записано прізвище «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». При реєстрації третього шлюбу з [PERSON] прізвище заявника отримане при реєстрації першого шлюбу було записано вірно «[PERSON]». Заявник вимоги заяви підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, про що надала письмову заяву. Управління Пенсійного фонду в Дергачівському районі Харківської області до суду надано письмову заяву з проханням проводити розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заяви заперечень не надано. Дослідивши матеріали, суд вважає вимоги заявника [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності з п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що не суперечить роз'ясненням, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Так, в Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах і встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язане з подальшим вирішенням суперечки про право. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч.3, 4 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Так, 08.12.2014 року №2851-02/11 начальником Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області [PERSON] було надано лист, відповідно до якого їй запропоновано підтвердити документами хронологію зміни її прізвища, оскільки при розірвання шлюбу у 1996 році з [PERSON] прізвище після розірвання шлюбу зазначено «[PERSON]», а при реєстрації шлюбу у 1994 році з [PERSON] було прізвище «[PERSON]», при повторній реєстрації шлюбу у 2006 році з [PERSON] її прізвище записано «[PERSON]». зв'язку з чим трудову книжку для зарахування трудового стажу неможливо взяти до уваги. Матеріалами справи достовірно встановлено, що прізвище заявника помилково записано «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]», в свідоцтві про розірвання шлюбу від 30.01.1996 року, видане Першотравневим міськвідділом ЗАГС Луганської області. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, прізвище заявника записано вірно [PERSON] Також відповідно трудової книжки виданої на ім'я заявника, її прізвище записано вірно, як «[PERSON]». Як зазначила заявник, прізвище «[PERSON]» вона отримала після реєстрації першого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданого Першотравневим міськвідділом ЗАГС Луганської області від 10 серпня 1993 року. Після реєстрації другого шлюбу заявнику було присвоєне прізвище - «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30.01.1996 року, виданого Першотравневим міськвідділом ЗАГС Луганської області, однак в даному свідоцтві помилково зазначено прізвище «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Згідно закону про пенсійне забезпечення відповідальність за правильність заповнення трудової книжки несе працівник кадрової служби згідно п.4 Постанови «Про трудові книжки робітників». Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, відповідно до ст.256 ЦПК України, суд вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності заявнику свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30.01.1996 року оформлене Першотравневим відділом РАГС Луганської області за актовим записом №22. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та її вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вимог п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved