Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив суд встановити факт проведення ним поховання [PERSON], який помер 28.04.1963 року, оскільки це надасть йому можливість проведення підпоховання, та здійснення інших дій, повязаних з використанням місця поховання. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Повідомила, що встановлення даного факту необхідно заявнику для вирішення питання про проведення підпоховання та для здійснення інших дій, пов'язаних з використанням місця поховання. Представник заінтересованої особи [PERSON] Керім-огли в судовому засіданні не заперечував проти встановлення факту проведення поховання заявником. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Під час судового розгляду встановлено, і ця обставина підтверджена КП «Спеціалізований комбінат», що на території Засумського міського кладовища в м. Суми є родинне поховання, де розташоване поховання [PERSON] (1881-1963) . Судом також\~встановлено,\~що заявник\~не має\~оригіналу свідоцтва\~про смерть\~[PERSON],\~який помер\~28.04.1963\~року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-БП №184381, яке видано повторно, вбачається, що [PERSON], помер 28.04.1963 у віці 82 років, про що складено актовий запис № 259, місце реєстрації Сумський міський відділ реєстрації актів цивільного стану. (а.с.4) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник [PERSON] є її чоловіком. На Засумському кладовищі розташоване її родинне поховання. Організацією поховання [PERSON] займався заявник. Аналогічні показання суду було надано свідком [PERSON]. Як вбачається з схеми розташування родинного поховання на Засумському кладовищі в м. Суми, дата поховання [PERSON] співпадає з датою поховання, зазначеним заявником. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За ст. 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком) іншою особою, яка зобов'язалася поховати померлого. Відповідно до ст.\~25\~Закону\~України\~«Про поховання\~та\~похоронну\~справу» після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов'язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво. Враховуючи, що заявник фактично здійснював організацію поховання [PERSON], який помер 28.04.1963 року, фактично взяв на себе зобов'язання поховати померлого, то в даному випадку суд вважає необхідним встановити факт проведення заявником поховання [PERSON], оскільки цей факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved