Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в обґрунтування якої вказав, що він народився 21.02.1985 року в м.Красноармійськ Донецької області, про що видане свідоцтво про народження, в якому зазначено, що його батько - [PERSON] є німцем. Його батько та його дід [PERSON] за національністю є уродженими етнічними німцями. Заявник виховувався відповідно до німецьких традицій, підтримує стосунки зі своїми близькими родичами німцями, які мешкають на території Германії, святкує німецькі свята та вважає себе німцем. В теперішній час, посилаючись на вимоги ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» заявник бажає відновити та підтвердити свою національність німець. Встановлення факту, того, що заявник за національністю є німцем необхідно йому для виїзду на постійне місце проживання до Германії, тому просив встановити юридичний факт, що він належить до національності німець. Заявник [PERSON] до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі на задоволенні вимог заяви наполягав. Представник заінтересованої особи Мирноградський міський відділ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, заперечень проти задоволення вимог заяви не висунув. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] за національністю німець та [PERSON] українка (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження батька заявника [PERSON], [INFO], його батьками, а відповідно і дідусем та бабусею заявника, є [PERSON] за національністю німець та [PERSON] українка (а.с.10). Відповідно до запису, внесеного у військовий квіток батька заявника [PERSON], [INFO] у графі національність зазначено, що він є німцем (а.с.11). На звернення заявника [PERSON] щодо внесення змін до актових записів про шлюб та про народження щодо національності «німець», йому Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено через відсутність підстав для внесення таких змін, оскільки діючим законодавством не передбачено внесення відомостей до актового запису про національність народженої особи (а.с. 13-14). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.3 Європейської Конвенції з прав людини, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно шкодити такій особі. Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. У часи СРСР з моменту народження людини, дані про його етнічну належність заносились в його персональні дані - свідоцтво про народження органів ЗАГС і далі - в «картку персонального обліку» МВС - на основі національності його батьків. По досягненню громадянином СРСР віку 16 років йому видавався паспорт, куди, згідно Положенням про паспортну систему в СРСР, затверджену постановою Ради Міністрів СРСР № 677 від 28.08.1974, вносились і дані про національність. Якщо батьки належали до різних національностей, то при видачі паспорту національність визначалась за національністю одного з батьків в залежності від бажання отримувача паспорта. Таким чином, визначення належності особи до певної національності є її особистим немайновим правом, яке нерозривно повязане з особою, і визначається за походженням одного з батьків. Оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актовий запис про її народження щодо національності її батьків за умови відсутності таких відомостей. Із заяви вбачається, що [PERSON] просить встановити факт, що він є за національністю німцем. Відповідно до ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч.2 ст.256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту національної ідентичності заявника необхідно йому для реалізації особистих прав, підтвердження німецького походження його роду, встановлення юридичного факту не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вважає, що вимоги заявника можливо задовольнити.

Outcome: approved