Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що вона народилась [INFO]. Однак при отриманні повторного свідоцтва про її народження, за актовим записом №3141 складеного 18.05.1964 року, допущено помилку, вказано час народження як [INFO]. Повторне свідоцтво про народження їй було видано 19.07.2016 року. Про те, що вона народжена [INFO] стверджується паспортом виданим 08.02.2002 року, дата народження в який внесена до видачі дубліката і є вірною - [INFO]. Дійсна дата народження підтверджується і свідоцтвом про шлюб, який уклала [PERSON] [INFO], 18.08.1988 року, отримавши прізвище чоловіка «[PERSON]». Встановлення розбіжностей в даті народження для неї має юридичне значення. Заявник у судове засідання не з'явився, представник заявника подала заяву в якій підтримала повністю заявлені вимоги, просить розглядати справу у її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду зацікавленою особою скерована заява про можливість розгляду справи за відсутності його представника. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] повторно 19.07.2016 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного тану Головного територіального управління юстиції у Львівській області було видано свідоцтво про народження, в якому вказано дата народження -[INFO]. [PERSON], 18.08.1988 року уклала шлюб з [PERSON] та після одруження отримала прізвище «[PERSON]». У свідоцтві про одруження дата народження [PERSON] вказана - [INFO]. Дата народження [PERSON] згідно паспорта виданого Галицьким РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області 08.02.2002р. вказана - [INFO] Що [PERSON] народжена [INFO], а не [INFO] стверджується атестатом про середню освіту отриманого у 1981 році. Крім цього [PERSON] з часом народження [INFO] були видані медичні документи за 18.10.2013р. довідка №774, 29.04.2016р. виписка №10311, 23.11.2015р. діагностичний висновок, трудова книжка [NUMBER] від 23.07.1981 року. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до норм ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, на підставі норм ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Необхідність встановити факт, що має юридичне значення, а саме що у свідоцтві про народження заявниці дійсна дата народження [INFO], а не [INFO] пов'язана з приведенням у відповідність документів які ідентифікують особу, а саме свідоцтва про народження заявника. Виходячи з вищевикладеного, невірний запис дати народження заявниці у повторному свідоцтві про її народження зумовлений помилкою. Відтак суд приходить до висновку, що [PERSON] народжена [INFO]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved