Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. До лютого 2014 року за вказаною адресою з нею проживав її син [PERSON] Також зазначила, що її син мав намір виїхати за межі України з метою працевлаштування. У лютому 2014 року [PERSON], зібравши свої речі, виїхав е невідомому напрямку і до теперішнього часу не повернувся. Заявник намагалась неодноразово розшукати сина, дізнатись будь-які відомості про нього, зокрема через соціальні мережі, спільних знайомих, але пошук не над результатів. З цього часу будь-який зв'язок з ним відсутній, він не телефонував, не писав листи, не повідомляв в інший спосіб про місце свого перебування. У зв'язку з тим, що [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS], заявник не має можливості визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та скористатись правом на отримання житлово-комунальної субсидії. Заявник та її представник у судовому засідання заявлені вимоги підтримали, з підстав викладених у заяві. Представник Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не заперечувала щодо визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Представник Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області в судовому засіданні не заперечувалащодо визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є братом [PERSON], зазначив, що вони не підтримують відносини з 2012 року. У 2014 році [PERSON] не проживає у м. Торецьку, про його місце можливого перебування питав у спільних знайомих, але ніхто не знає, де його брат на теперішній час проживає. Свідок [PERSON], який є сусідом заявниці пояснив, що [PERSON] допомагав будувати йому гараж, але з 2014 року він [PERSON] не бачив. Свідок [PERSON], яка є сусідкою [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не бачила [PERSON] за місцем його проживання більше чотирьох років. Вислухав учасників справи, дослідив матеріали справи, повно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінив усі наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема і про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України). За положеннями ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] Вони проживали однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 2923 від 23.07.2018, наданою філією «ТЕХНОБУД Н» Приватного підприємства «ТЕХНОКОМ Н». З акту вуличного комітету від 19.07.2018, складеного головою вуличного комітету у присутності двох свідків (сусідів) вбачається, що улютому 2014 року [PERSON] виїхав у невідомому напрямку, на теперішній час місце його перебування невідомо. Вжитими судом відповідно до частини 2 статті 294, статті 307 ЦПК України заходами встановлено наступне. Згідно відповіді вих.№3313/15.16-30 від 05.09.2018 року Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області актові записи про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей та смерті на [PERSON] з 01.01.2014 року по теперішній час не виявлено. Відповідно до відповіді вих. №3472/02 від 07.09.2018 року Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області [PERSON] не перебуває на обліку в жодному управлінні Пенсійного фонду України згідно діючих та архівних баз даних. Згідно відповіді вих. №01-04/1412 від 06.09.2018 року Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області встановлено, що [PERSON] на обліку не перебуває та страхові виплати не отримує. У відповіді вих. .№ 07 від 05.09.2018 року УСЗН ВЦА м.Торецька Донецької області згідно Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб [PERSON] не значиться, на обліку в Управлінні станом на 04.09.2018 не перебуває і не перебував, ніяких видів державної допомоги не отримує і не отримував. З відповіді вих. №14787/202/0618 від 04.09.04.2018 року Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції головного управління Національної поліції в Донецькій області вбачається, що [PERSON] як злочинець або безвісно зниклий у розшуку не знаходиться. Відповідно до ст. 306 ЦПК України визначено обов'язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Судом встановлено, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для оформлення житлово-комунальної субсидії. Надані заявником докази, які були досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують відсутність [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання протягом одного року та неможливість встановлення його місця перебування вжитими заходами державних органів. Оскільки останній день одержання відомостей про [PERSON] встановити неможливо, а зі слів заявника останні відомості про вказану особу надходили у 2014 році, без зазначення конкретного числа, суд на підставі ч.2 ст.43 ЦК України вважає днем початку безвісної відсутності цієї фізичної особи перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, тобто, 01 січня 2015 року. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved