Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт її постійного проживання з матір`ю [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , однією сімєю у період з 2005 року і по день смерті останньої. Свою заяву, заявник мотивує тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , з якою заявник до дня її смерті проживали разом за адресою: [ADDRESS] . З метою прийняття спадщини після смерті матері, як спадкоємиця першої черги, звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з відповідною заявою. Однак, 01.03.2019 року заявник отримала від нотаріуса лист з роз`ясненнями про необхідність звернення до суду з питань встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як мати заявника на день смерті була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS] . Обставини проживання заявника з матір`ю у період з 2005 року і по день її смерті [INFO] . Таким чином, єдиною можливістю довести своє право на спадщину є звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки від цього залежить прийняття або не прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у звязку з чим заявник звернулась до суду з вказаною заявою. Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримала та просила задовольнити. Представник Великодальницької сільської ради Одеської області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що заявник [PERSON] з 2005 року по день смерті [PERSON] проживали однією сімєю. Заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла мати заявника, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №70. Після смерті [PERSON] , з метою прийняття спадщини, як спадкоємиця першої черги, заявник [PERSON] звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області. Однак листом від 01.03.2019 року Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , було відмовлено у зв`язку з тим, що заявником не було надано доказів прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а також було пропущено строк подачі заяви для прийняття спадщини та було рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту постійного проживання з померлим. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області за №1977 від 02.09.2021 року, встановлено, що матір [PERSON] , [PERSON] , дійсно була зареєстрована по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлою [PERSON] на день її смерті в житловому будинку за вищевказаною адресою зареєстрованих осіб не було. Крім того, відповідно до акту від 29.08.2021 року підписаного депутатами Великодальницькою сільської ради та сусідами встановлено, що [PERSON] , та її донька [PERSON] проживали однією родиною та вели спільне домоволодіння з 2005 року до 2012 року, разом обробляли город, проводили ремонтні роботи. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Як передбачено ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч.1 ст. 316 ЦПК України). Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Отже, встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України). Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом достовірно встановлено, що заявниця на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем\~ [PERSON] однією сім`єю, вели з нею сумісне господарство за адресою: [ADDRESS] , по день смерті останньої. Факт, про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадок відповідно до заповіту. Згідно із вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання з померлою. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved