Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що національність [PERSON], що народився 16 квітня 1948 року в м. Севастополь - німець. В обгрунтування позову зазначив, що він народився 16 квітня 1948 року в м. Севастополь Кримської області, його мати [PERSON] ([PERSON] до одруження) [PERSON] була уродженою німкою і проживала на території України, дотримуючись традицій цієї національності. Він також виховувався відповідно до німецьких традицій, підтримує стосунки зі своїми родичами німцями, які проживають на території Німеччини та вважає себе німцем. Його рідний брат [PERSON], [INFO] також німець. Наразі він має бажання поєднатись із родичами, що проживають у Німеччині. Для отримання статусу переселенця, серед іншого потрібно надати докази приналежності до німецької національності. Він відносить себе до німецької національності, його мати була німкою і на даний час він бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухав пояснення заявника, його представника, дослідив матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 квітня 1939 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на [PERSON], що підтверджено записом акту про укладення шлюбу №33. З вказаного свідоцтва вбачається, що [PERSON] за націоналістю є німка. [PERSON] народився 10 листопада 1949 року, батьками є [PERSON] (росіянин) та [PERSON] (німка), що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АП №129975 виданим повторно 09.01.1998 року. [PERSON] народився 16 квітня 1948 року, батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КГ №231785 виданим повторно 24.02.2017 року. Як вбачається з висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 24.07.2017 р. Херсонського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] відмовлено у внесенні доповнень до актового запису №08 від 24.02.2017 року про народження [PERSON], поновленого Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, у зв'язку з розбіжністю в документах та відсутністю відповідних граф в актовому записі. Частиною 2ст.315 ЦПК Українипередбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про національні меншини в Україні»Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невідємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до абз. 4 п.7Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 07.07.1995 року «Про практику розглядусудами справ про встановлення неправ ильності запису в актах громадянського стану», питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. На підставі ч.1ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»у разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Згідно ч. 2ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Після набрання рішенням законної сили воно згідно ст. 18 ЦПК України стає обов'язковим для органів, які реєструють факти, що мають юридичне значення, або оформлюють права, які виникають в зв'язку з встановленням судом фактів. З наданих заявником документів, вбачається достатньо підстав для задоволення його вимог для встановлення факту його належності до німецької національності, відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Враховуючи вищевикладені обставини, оцінивши надані заявником докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved