Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що 23.11.2017 року померла її мати [PERSON], яка на день смерті мешкала у м. Луганськ. Їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, адже лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті [PERSON] були видані на тимчасово окупованій території України у місті Луганськ. Встановлення факту смерті матері їй потрібно з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Заявник [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі. Представник заінтересованої особи Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно із копією паспорта громадянина України серії ЕК №677018, виданого Ленінським РВ УМВС України в Луганській області 20.11.1997 року, [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: Україна, [ADDRESS]. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], зазначена обставина була підтверджена належними та достатніми доказами. Згідно з дублікатом лікарського свідоцтва про смерть №295 від 24.11.2017 року та копією довідки про причину смерті від 24.11.2017 року, виданих «Державною установою Луганська міська поліклініка № 11 «Луганської народної республіки» за формою первинної облікової документації № 106/у, затвердженою Наказом «Міністерства охорони здоровя Луганської народної республіки» №591 від 28.08.2015 року, [PERSON], [INFO], померла 23 листопада 2017 року у віці 87 років внаслідок хронічної судинної енцефалопатії, атеросклерозу судин головного мозку. Згідно з копією листа Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області від 10.01.2018 року № 06/17.1-29 [PERSON] було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її матері на підставі предявлених нею документів. Суд враховує, що місто Луганськ станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті її матері [PERSON] у встановленому Законом порядку. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянка України, вихованка дитячого будинку, померла 23 листопада 2017 року в Ленінському районі міста Луганська у віці 87 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт її смерті, адже лікарське свідоцтво про смерть померлої видано установою «Луганської народної республіки». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у звязку із чим заява про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 317, п. 7 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved