Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який проживав у місті Керч АР Крим. [PERSON] звернувся до ВДРАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві з заявою про реєстрацію смерті його батька та надав необхідні документи. До заяви про реєстрацію смерті, [PERSON] долучив свідоцтво про смерть [PERSON] та довідку про причину смерті. Однак, 20.09.2016 р. ВДРАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві відмовив [PERSON] у реєстрації смерті його батька через те, що вказані документи видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, видані органами на території м. Керч АР Крим документи не засвідчують у встановленому порядку факту смерті [PERSON], що створює перешкоди та робить неможливим оформлення спадкових прав [PERSON], як спадкоємця за законом на майно, що залишилось після смерті його батька. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], в день [INFO] в місті Керч Автономної Республіки Крим України. Заявник - [PERSON] в судове засідання не з'явився, представник заявника надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив про її задоволення. Представник заінтересованої особи: відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. Дослідивши обставини справи та письмові докази у справі, встановив наступне. 23 серпня 2016 року Керчинським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], місце смерті - м. Керч, Республіка Крим, Російська Федерація, актовий запис №1614 (а.с.11). Відповідно до медичної довідки про смерть № 1613 від 23.08.2016 року [PERSON], [INFO] помер [INFO] (а.с.12). Судом встановлено, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві не має можливості провести реєстрацію смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що подані заявником [PERSON] документи для підтвердження факту смерті [PERSON] видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.13). Метою встановлення заявником факту смерті його батька [PERSON] - є оформлення документів, пов'язаних зі смертю людини (свідоцтва про смерть) та спадкування. Згідно ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2 ч.1 ст.258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Згідно п.13 постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.2005 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-УІ державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Статтею 4 цього Закону, встановлено, що органами державної реєстрації актів цивільного стану є : центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Згідно ст.17 Закону державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За змістом ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. На сьогодні факт смерті [PERSON] не зареєстрований в органах РАЦСу України, що є підставою для винесення рішення про встановлення факту смерті особи в певний час. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт смерті [INFO] в місті Керч Автономної Республіки Крим України [PERSON], [INFO], уродженця м. Керч, Автономної Республіки Крим. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved