Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. Заява обґрунтована тим, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO], який є його батько, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану він не має можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути підставою для здійснення реєстрації смерті, в зв'язку з чим він вимушен звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, заяву просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - в судове засідання не з'явились, надали заяву в якій просять розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч.3 ст.294 ЦПК України). Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Положеннями частини 1 статті 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.ч. 2, 3 ст.9 зазначеного Закону). За правилами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.49 Цивільного кодексу України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що [INFO] року в м. Донецьк Донецької області помер [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про причини смерті № 150 від [INFO]., виданої центральною міською клінічною лікарнею № 6 м. Донецьк. При цьому, відповідно до п.15 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, м. Донецьк Донецької області відноситься до таких населених пунктів. Тобто смерть [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки ця подія відбулася на тимчасово окупованій території, а саме, у м. Донецьк Донецької області. Відповідно до листа заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у м. Харкові головного територіального управління юстиції у Харківській області О.В. Котовчихіна за № 2483/15.3-04-04 від 26.06.2018р. у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть серії № 103803, видане 20 .06.2018 року Калінінським відділом запису актів громадського стану міста Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, заповнений російською мовою та не має юридичної сили на території України. Відповідно до матеріалів справи, заявник [PERSON], є сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] На підставі викладеного, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи були доведені обставини, на які заявник посилалася в обґрунтування своєї заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. в м. Донецьк Донецької області, а тому заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved