Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про усиновлення дитини [PERSON] [INFO] , мотивуючи свою заяву тим, що 30.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між ними було зареєстровано шлюб. 06.10.2016 року звернувся до служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про усиновлення дитини дружини [PERSON] - [PERSON]. Згідно медичного висновку практично здоровий, психічних порушень та ознак наркологічних захворювань не було виявлено. До кримінальної відповідальності не притягувалися і засудженими не були. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судове засіданні представник заінтересованої особи не з'явився, але надав заяву про слухання справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Дитина [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2014 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Згідно висновку про стан здоров'я, [PERSON] має практично гарний стан здоров'я, спритними напоями або наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Заявник до кримінальної відповідальності не притягувався і засудженими не був. Відповідно до Висновку Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.10.2016 року орган опіки і піклування вважає усиновлення неповнолітнього [PERSON] [INFO] громадянином [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Вислухавши пояснення заявників, врахувавши думку третьої сторони дослідивши матеріали справи, суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Згідно ч. 1 ст. 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина. Відповідно до ч. 3 ст. 218 Сімейного кодексу України усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у звязку з віком або станом здоров'я не усвідомлює факту усиновлення. Відповідно до ч.1 ст. 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім'ї. Сім'я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. За положеннями ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Статтею 224 цього Кодексу визначено вичерпний перелік обставин, які мають істотне значення і які враховує суд при ухваленні рішення про усиновлення, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідносини особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров'я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. У судовому засіданні не встановлено будь-яких підстав, передбачених ст. 212 Сімейного кодексу України, відповідно до яких усиновлення не проводиться. Відповідно до ст. 230 Сімейного кодексу дати народження дитини може бути змінена не більше як на шість місяців. Згідно ч. 1 ст. 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та побатькові дитини. Згідно ч. 1 ст. 233 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку , що усиновлення здійснюється виключно в інтересах заявників та малолітньої особи і вважає за необхідне заяву задовольнити частково. На підставі викладеного , ст. 3,4,5,7,207,233,231,230,212,211,224,219,218,208 СК України та

Outcome: approved