Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року і по даний час. Своъ вимоги мотивував тим, що він народився [INFO] в м. Астрахань Російська Радянська Соціалістична Республіка. Одразу після народження їх родина переїхала до м.Житомир Українськоъ Радянськоъ Соціалістичноъ Республіки, де він 30 червня 1986 року тримав свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Богунським районним відділом РАГСУ м. Житомира актовий запис №9 . З 1988 року він з родиною переїхав до сестри [PERSON] в м. Одесу, спочатку в смт. Авангард , потім жив по [ADDRESS] , а потім по [ADDRESS] , де він мешкає по сьогоднішній день. Зазначає, що своєчасно він не отримав паспорт громадянина України, так як у нього виникли проблеми щодо отримання інших документів, зокрема через відсутність у реєстрації станом на 24 серпня 1991 року. Без встановлення вказаного факту він не може отримати паспорт, що в свою чергу і стало підставою звернення з даною заявою до суду. Ухвалою судді від 30.07.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України У судове засідання з`явився заявник [PERSON] та його представник [PERSON] , які заяву підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній. Представник заінтересованої особи Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області у судове засідання не з`явився, натомість від представника Білоконь Н.О. надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Астрахань народився [PERSON] . Його батьками в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 30 червня 1986 року Богунським районним відділом РАГСУ м. Житомира вказані [PERSON] та [PERSON] . Звертаючись до суду з даною заявою, заявник стверджує на те, що на момент проголошення незалежності України він разом з батьками проживали на території України, однак, своєчасно паспорта гр.. Україні він не отримав. Зі свідоцтва про народження заявника [PERSON] вбачається, що воно було відновлено та видано Богунським райвідділом РАГС у м. Житомир 30 червня 1986 року (а.с.4), що безумовно свідчить про проживання заявника на території України у вказаний час. Як вбачається з довідки Органу самоорганізації населення комітет мікрорайону «Сахарний в місті Одесі» від 19 червня 2010 року, заявник [PERSON] з 1990 року проживав разом з батьком [PERSON] без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 219058774 батьку заявника [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 27.06.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатін В.О. належала 1\\2 частка будинку [ADDRESS] . Крім того, вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги судовий наказ, виданий суддею Малиновського районного суду м. Одеси 28.08.2019 року, яким з батька заявника, [PERSON] , стягнуто заборгованість за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] , та вказано ідентифікаційний код боржника і серію та номер паспорту, що був виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 29 травня 1996 року. [INFO] батько заявника [PERSON] помер, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в одеській області було складено актовий запис за № 7273 та видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . Факт проживання заявника на території України також підтверджується заявою його тіток [PERSON] та [PERSON] , а також наданими фотокартками. Частина 3 та 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом . Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1, п. 5. ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 315 Цивільного процесуального кодексі України , у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27 червня 2006 року, затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок) Згідно пункту 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 25 Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону,) подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення юридичного факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, дата 24 серпня 1991 року пов`язана із датою проголошення незалежності України та надає право особам, що проживали на цей період на території України, право отримання громадянства України, тому встановлення юридичного факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідно заявнику для звернення за місцем фактичного проживання із заявою про видачу паспорта громадянина України. З огляду на вищевикладене, заява [PERSON] , зацікавлена особа Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення . Враховуючи викладене та

Outcome: approved