Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], яка настала [INFO] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна; допустити рішення до негайного виконання. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки загальною площею 5,4 га, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Бобринецького району та належала матері померлої - [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Він є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом та прийняв спадщину шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріуса. Для належного оформлення своїх спадкових прав йому необхідно отримати свідоцтво про смерть [PERSON], але він не може цього зробити, так як остання померла на тимчасово окупованій території України, також не може отримати і медичний документ, який має бути прийнятий відповідним відділом РАЦС для здійснення реєстрації смерті, а тому вимушений звернутись в суд з даною заявою. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити заяву. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлялись. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим (АРК) [INFO] померла [PERSON], [INFO]. Цей факт свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 16.04.2015 року, актовий запис № 1733; записами медичної амбулаторної карти; виписками з історії хвороби; епікризом, з яких вбачається, що [PERSON] хворіла на онкологічне захворювання та проживала в м. Сімферополь, а також фотокартками могили [PERSON] Заявник [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міським відділом ЗАГС м. Сімферополя 20.07.1979 року, актовий запис № 66-6. На даний час виникла необхідність у оформленні спадщини після смерті [PERSON], що складається із земельної ділянки загальною площею 5,4 га, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Бобринецького району та належала матері померлої - [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Заявник є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом та прийняв спадщину шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріуса. Реалізувати права спадкоємця заявник не має можливості, так як [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України, також не може отримати і медичний документ, який має бути прийнятий відповідним відділом РАЦС для здійснення реєстрації смерті. Згідно листа Фортечного районного у місті Кропивницькому відділу державної реєстрації актів цивільного Головного управління юстиції у Кіровоградській області за вих. № 721-14.24-05/0604 від 12.06.2018 року відмолено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров»я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Аналіз документів, наданих заявником свідчить, що для підтвердження факту смерті [PERSON], пред»явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин З, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до вимог ч.4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання вказаного рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved