Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Тернополя, місце смерті - Автономна Республіка Крим м. Феодосія, дата смерті - [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік, який проживала на території [ADDRESS] . Феодосійським міським відділом ЗАГС Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть від 06 травня 2020 року, актовий запис № 170209910001300587001, яке у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року є недійсним і не створює правових підстав. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті на території України та отримання свідоцтва про смерть. У судовому засіданні заявник заяву підтримала повністю та просила її задовольнити. Представник заінтересованої Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, проте на електронну адресу Тернопільського міськрайонний суду Тернопільської області надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] народилася в селі Криве Попельнянського району Житомирської області, перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO], згідно даних в паспорті серія [NUMBER] , виданого 16 січня 1998 року Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області. Згідно з свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 серпня 1981 року, актовий запис № 902. Як слідує із останньої відмітки про місце проживання, паспорт серія [NUMBER] , виданого 16 січня 1998 року Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] . Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 06 травня 2020 року, актовий запис № 170209910001300587001, виданого Феодосійським міським відділом ЗАГС Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, підтверджується факт, що [PERSON] [INFO] , помер [INFO] в м. Феодосія. Також ця інформація з`ясована з медичного свідоцтва про смерть серія 3512 № 008756, видана 04 травня 2020 року. Відповідно до листа від 11 вересня 2020 року № 1650/24.16.1-07.06, Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відмовив у проведені державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Феодосія, Автономна Республіка Крим. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 р. сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 р. будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, беручи до уваги те, що встановлення даного юридичного факту для заявника має важливе значення та необхідним для державної реєстрації смерті чоловіка заявниці та видачі свідоцтва про смерть, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення, шляхом встановлення факту смерті [PERSON] , який народився - [INFO] , помер - [INFO] в м. Феодосія Автономна Республіка Крим.

Outcome: approved