Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є його дідом; встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №002188, який виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивує свою заяву тим, що він є спадкоємцем свого діда, [PERSON] , який помер [INFO] . Батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] її батька було вказано як [PERSON] . Через вказану розбіжність в написанні по батькові спадкодавця, заявник не може довести своїх з ним родинних відносин та успадкувати належне йому майно. Крім того, під час огляду документів виявилось, що Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №002188 видано на ім`я [PERSON] , хоча правильно по батькові « [PERSON] ». Дана помилка в написанні по батькові спадкодавця позбавляє заявника можливості успадкувати земельну ділянку на підставі вказаного вище державного акта. Заявник в письмовій заяві просить розгляд справи провести в його відсутності, заявлені вимоги задовольнити. Представник Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві сільський голова заяву визнає, просить справу розглядати без представника сільської ради. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 7 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61637864 від 11.09.2020, після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу. Довідкою Смолявської сільської ради від 14.09.2020 №443 стверджується, що [PERSON] 27.01.2010 посвідчувався заповіт. Єдиними спадкоємцями за заповітом є онуки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, 22.07.1978 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження матері заявника, [PERSON] видно, що ім`я її батька зазначено: « [PERSON] ». Суд вважає, що у зазначеному вище свідоцтві про народження помилково зазначено по батькові спадкодавця « [PERSON] », оскільки в інших документах - свідоцтві про смерть, витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі, довідці сільської ради, - по батькові спадкодавця зазначають « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] , який помер [INFO] є дідом [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснюється, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як вбачається з Державного акта на право приватної власності на землю III-ВЛ №002188, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2.11 га. У заповіті від 27.01.2010, який посвідчено секретарем Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №02, [PERSON] вказану вище земельну ділянку заповів своєму онукові, [PERSON] , [INFO] . Вказана вище розбіжність в написанні по батькові спадкодавця позбавляє заявника можливості надати державний акт до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Оскільки у заповіті та державному акті зазначається аналогічна земельна ділянка, у заповіті по батькові спадкодавця вірно зазначено « [PERSON] », суд дійшов висновку про належність спадкодавцю [PERSON] вказаного вище державного акта. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Outcome: approved