Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом Краснопільської державної нотаріальної контори Свинаренком М.Я. по спадковій справі №264 за реєстровим записом №1806 від 03.12.1992, відповідно до якого заявник є власником житлового будинку, після смерті батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; на землях колгоспу, на яких знаходяться надвірні будівлі: л.кухня літер «Б», сараї літер «В,Г,Д,Е», тамбур літер «б», туалет літер «К», льох літер «п/г», огорожа літер «№1-4» в якому зазначено прізвище заявника та його батька як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Цей помилковий запис є перепоною в подальшій реалізації прав [PERSON] щодо вчинення правочинів. В судове засідання заявник не з`явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Згідно копії паспорта серія [NUMBER] , виданого Сумським РВ УМВС України в Сумській області 15 лютого 1999 року прізвище заявника зазначено [PERSON] (ас.9). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Тимофіївською сільською радою Краснопільського РЗАГС Сумської області від 01.08.1953, актовий запис №23 (складено російською мовою) [INFO] в с.Тимофіївка Краснопільського району Сумської області народився « [PERSON] », в графі батько зазначений « [PERSON] » (а.с.10). Згідно посвідки про народження серія [NUMBER] зареєстрованого Краснопільським Райзагс (мовою оригіналу) [INFO] в с. В.Бобрик Сумськой области народився [PERSON] (ас. 10 ) [INFO] « [PERSON] » помер (а.с.11). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 грудня 1992 року вбачається, що спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] є син [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку, житловою площею 31,7 кв. метрів, розташованого в [ADDRESS] на землях колгоспу, на цих землях знаходяться надвірні будівлі: л.кухня літер «Б», сараї літер «В,Г,Д,Е», тамбур літер «б», туалет літер «К», льох літер «п/г», огорожа літер «№1-4», належні померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності вид. В-Бобрицькою с/р 15.06.1988 року (ас.12,27) Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.06.1988 року (російською) « [PERSON] принадлежит целый жилой дом по [ADDRESS]» ( ас.27 на звороті) . За змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право встановлення фактичним персональним даним, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 грудня 1992 року, виданого після смерті [INFO] [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Краснопільської державної нотаріальної контори Свинаренко М.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 1806, в якому помилково зазначено прізвище заявника та його батька як « [PERSON] », належить [PERSON] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку, яку не можна усунути іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права щодо вчинення правочинів. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved