Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного не проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування заяви посилається на те, що він народився [INFO] , його батьки [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , земельної ділянки, на якій розташований будинок, площею 0,0485 га, кадастровий номер [NUMBER] . За змістом ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1269 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент смерті його батько проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстровані він та дружина померлого [PERSON] , його мати, яка є по справі заінтересованою особою. Тобто на сьогодні спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину, є саме вони двоє. Після смерті батька він разом з матір`ю та іншими спадкоємцями першої черги, своїми братами, [PERSON] та [PERSON] , обговорювали питання успадкування майна. Спільно дійшли згоди, що справедливо й розумно буде одній матері прийняти батьків спадок. 2019 року [PERSON] , як дружина померлого, що постійно проживала з ним на момент смерті, вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на спадковий будинок із земельною ділянкою. Так з`ясувалося, що з формальних причин, сам того не бажаючи, він вважається таким, що прийняв спадщину. На цьому підґрунті у нього погіршилися стосунки з рідними. Вони вважають, що він їх обдурив та шляхом обману заволодів спадщиною. Він намагався довести факт свого постійного не проживання зі спадкодавцем на момент його смерті, але наявна реєстрація місця проживання доводить протилежне. Позасудові способи встановлення факту, що має юридичне значення, відсутні. З викладених причин він змушений звернутися до суду. Крім того, він на протязі 2015 2016 років майже постійно перебував на заробітках. Так, працював у липні серні 2015 року у м.Києві; з вересня по листопад 2015 року на території Росії; у січні лютому 2016 року у м.Києві; з березня по травень 2016 року у м.Харкові. Будучи зареєстрованим за однією адресою з батьками, він фактично вів окремий, відособлений спосіб життя, мав власний сімейний бюджет. Після смерті батька також поїхав на заробітки. З заявою про прийняття спадщини, як передбачено ч.1 ст.1269 ЦК України, до нотаріуса не звертався. За цих обставин вважає себе таким, що не прийняв спадщини після смерті батька. На сьогодні стало питання про доведення факту постійного його не проживання з батьком [PERSON] на момент смерті останнього. Просить суд встановити факт, що він, [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно не проживав за адресою [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтвердив доводи заяви та просив суд її задовольнити. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON] та просила суд заяву задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що доводиться заявнику рідним братом, заінтересованій особі сином. Заявник разом з батьками не проживав з 2015 року. Після смерті батька також не проживав, мати проживала одна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що доводиться заявнику рідним братом, заінтересованій особі сином. Заявник разом з батьками не проживав з 2015 року. Після смерті батька також не проживав, мати проживала одна. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в м. Старобільську Луганської області. Згідно копії паспорту заявника [PERSON] адреса його реєстрації вказана [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом статті 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Частиною 1 ст.29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ч.6 цієї ж статті фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тобто, реєстрація місця проживання [PERSON] не є безумовним доказом його постійного проживання разом зі своїм батьком на час відкриття спадщини внаслідок смерті останнього. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч.1 цієї ж статті окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст.315 ЦПК України регламентовано, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Встановлення факту постійного не проживання зі спадкодавцем має для заявника юридичне значення. Таким чином у судовому засіданні було встановлено, що заявник [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно не проживав за адресою [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються показами свідків, не вірити яким у суду немає підстав, оскільки вони у судовому засіданні під розписку були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, і оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає заяву [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] про встановлення факту постійного не проживання зі спадкодавцем - обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі\~ст.ст.\~293 ЦПК України, суд

Outcome: approved