Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON]звернулася до суду с заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті її батька [PERSON] [INFO]. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] [INFO] в м. Макіївка Донецької області Україна. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири розташованої в [ADDRESS]. В зв'язку зі смертю батька на тимчасово окупованій території вона отримала документи від державних органів які тимчасово не здійснюють свої повноваження. В зв'язку з чим вона не має можливості оформити спадщину після смерті батька. Заявник в судове засідання з'явилася, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ в судове засідання не з'явився, згідно телефонограми просять розглядати справи за відсутності їх представника проти задоволення заяви не заперечують. Суд вважає можливим розглянути справу в відсутності представників заінтересованих осіб на підставі ч.2 ст. 158 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: Допитана у якості свідка заявник по справі [PERSON], яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність та під присягою пояснила суду, що дійсно є дочкою [PERSON] [INFO], який помер [INFO] в м. Макіївка Донецької області Україна. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири розташованої в [ADDRESS]. В зв'язку зі смертю батька на тимчасово окупованій території вона отримала документи від державних органів які тимчасово не здійснюють свої повноваження. В зв'язку з чим вона не має можливості оформити спадщину після смерті батька. Вона є внутрішньо переміщеною особою та тимчасово зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - свідоцтво про смерть /а.с. 6/, згідно якого Калинінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька видане свідоцтво про смерть [PERSON] [INFO] який помер [INFO]; - лікарське свідоцтво про смерть /а.с. 7/, згідно якого кліничною рудничною лікарнею м. Макіївки Донецької області видане лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] [INFO] який помер [INFO]; - довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції /а.с. 8/, згідно якої підтверджується, що заявник є внутрішньо переміщеною особою та зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]; - відмова у проведенні державної реєстрації смерті /а.с. 9/, згідно якої відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті її батька оскільки документи надані нею видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження; - довідка про причини смерті /а.с. 10/, згідно якої підтверджується смерть [PERSON] [INFO]; - свідоцтво про народження заявника та її свідоцтво про шлюб /а.с. 11, 12/, згідно яких підтверджується, що заявник є дочкою померлого [PERSON]; Вислухавши заявника та вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. [INFO] помер батько заявника [PERSON] - [PERSON] [INFO] в м. Макіївка Донецької області Україна. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири розташованої в [ADDRESS]. В зв'язку зі смертю батька на тимчасово окупованій території вона отримала документи від державних органів які тимчасово не здійснюють свої повноваження. В зв'язку з чим вона не має можливості оформити спадщину після смерті батька. У даному випадку суперечка про право відсутня. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявника, з таких мотивів. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-УІ 20.11.2012 р., державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього закону, ЦК України, СК України, інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Положеннями п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту є її безпосереднім обов'язком як громадянки України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право заявник не має можливості, у зв'язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті її батька. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті батька, зокрема лікарське свідоцтво про смерть, встановленої законодавством України форми, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту смерті особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved