Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою. В обґрунтування вказує, що на виконанні державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження № ВП45127005, де боржникоми є [PERSON], а стягувачем [PERSON] за стягнення аліментів на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно починаючи з 22.10.2010р. до його повноліття. Виконавче провадження розпочато у відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та продовжувалось у відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві. Постановою за № 45127005 винесену старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Жорноклей О. А. про відкриття виконавчого провадження. 16.12.2014р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Жорноклей О. А. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборона його відчуження. На момент роботи в Печерському РУГУМВС України в м. Києві виконавчий документ перебував на виконанні за місцем роботи та бухгалтерією стягувалися вчасно грошові кошти на сплату аліментів. 15.04.2014р. [PERSON] звільнився з органів внутрішніх справ, однак сумлінно виконував свої фінансові зобов'язання в межах можливості, що підтверджується квитанціями. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ним була виявлена помилка в супровідному листі з яким направлялася постанова про відкриття виконавчого провадження. Тому він був позбавлений можливості її вчасно отримати та добровільно сплачувати аліменти на утримання сина. Таким чином [PERSON], як сторону виконавчого провадження, було позбавлено можливості використати семиденний строк для добровільного( самостійного) виконання, який надавався державним виконавцем, тому державний виконавець не мав законних підстав вчиняти примусові дії з виконання рішення суду. На підставі вищевикладеного просив суд поновити скаржнику строк на оскарження постанови старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Жорноклей О. А. про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у зв'язку з поважністю причин його пропуску. Визнати дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Жорноклей О. А. протиправними та скасувати постанову від 16.12.2014р. про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену в рамках виконавчого провадження № ВП 45127005. В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав з підстав зазначених в заяві та просив її задовольнити . В судове засідання державний виконавець не з*явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні на виконанні державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження № ВП45127005, де боржникоми є [PERSON], а стягувачем [PERSON] за стягнення аліментів на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно починаючи з 22.10.2010р. до його повноліття( а.с.35). 16.12.2014р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Жорноклей О. А. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборона його відчуження( а. с. 36-37). 15.04.2014р. [PERSON] звільнився з органів внутрішніх справ, однак сумлінно виконував свої фінансові зобов'язання в межах можливості, що підтверджується квитанціями. Згідно ст.ст. 28,41,89 Закону України « Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно, державний виконавець вчиняє примусові дії з виконання рішення суду. Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувальні рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувальні рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Зважаючи на поважність причин пропуску суд поновляє скаржнику строк на оскарження постанови старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Жорноклей О. А. про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у зв'язку з поважністю причин його пропуску. З огляду на викладене, судом не встановлено порушень законодавства безпосередньо державним виконавцем під час виконання рішення Оболонського районного суду м.Києва від 10.02.2011 року, а тому в задоволенні скарги слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed