Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду в порядку ст. 257-1 ЦПК України із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України свого батька [PERSON], який помер [INFO] року в м. Сніжне, Донецької області. Встановлення даного факту йому необхідно для проведення державної реєстрації факту смерті. Заявник в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Оболонського районного у м. Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. З урахуванням приписів ст. 257-1 ЦПК України про невідкладність розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе проводити її розгляд за відсутності усіх учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, заявник [PERSON] є сином [PERSON], [INFO], уродженця м. Сніжне Донецької області, який був зареєстрований в [ADDRESS] З лікарського свідоцтва про смерть №43 від [INFO] року убачається, що [PERSON] помер [INFO] року в м. Сніжне Донецької області, у віці 66 років, причина смерті пневмоконіоз, пов'язаний з туберкульозом. Згідно з листом Оболонського районного у м. Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану № /16-07-73 від 01.08.2017 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], так як документи, пред'явлені для реєстрації смерті, видані на тимчасово окупованій території України. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як убачається з матеріалів справи, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Встановлення факту смерті [PERSON], про що просить заявник, необхідно йому для проведення державної реєстрації смерті особи у Оболонському районному у м. Києві Відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право. Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таким чином, виходячи із вищенаведеного та

Outcome: approved