Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: в [ADDRESS] , який належав йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.1989 року, але фактично з травня 2018року до дня смерті у зв`язку з поганим станом здоров`я та необхідністю догляду жив разом з нею за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилася спадщина, що складається з будинку, розташованого по [ADDRESS] . Будучи єдиним спадкоємцем за законом, вона своєчасно не звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, а звернувшись, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як не змогла надати документального підтвердження факту постійного проживання з батьком, як спадкодавцем, на час його смерті, оскільки вони з ним були зареєстровані за різними адресами. Зазначаючи на вказані обставини, заявник просить суд встановити факт її постійного проживання разом з батьком [PERSON] на час його смерті за адресою: [ADDRESS] з метою реалізації своїх прав на оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги підтримали і, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві доводами, просили суд їх задовольнити. Заінтересована особа - Мирноградська міська рада в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечуючи проти задоволення вимог заявника. Дослідивши докази у справі та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про задоволення вимог заявника, виходячи з такого. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (до шлюбу [PERSON] , після другого шлюбу - [PERSON] ) є донькою [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про її народження та шлюб (а.с.12,13,14,15). Згідно свідоцтв про смерть мати заявника [PERSON] померла [INFO] , а батько [PERSON] - [INFO] (а.с.10,11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори, реєстр №5433, [PERSON] належить будинок [ADDRESS] (а.с.19). Згідно інформації зі Спадкового реєстру від 14.01.2020 спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , не відкривалася, заповіти від його імені не посвідчувалися (а.с.25,26,27). Як свідчить письмова відповідь державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори від 12.12.2019 №1418/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті заявнику було відмовлено, так як нею не надано документу, який би підтверджував факт її постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті (а.с.16). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням прав і обов`язків, визначених ст.ст.1219, 1218,1231 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем, рішення суду. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд може встановити такий факт за відсутності спору про право. Згідно ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Метою встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті є оформлення заявником спадкових прав. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, заявник, яка доводиться рідною донькою померлому, є єдиним спадкоємцем за законом. Факт її сумісного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, незважаючи на відсутність єдиної реєстрації, знайшов своє достатнє підтвердження в судовому засіданні в показаннях свідків [PERSON] , [PERSON] - сусідів заявника, які суду пояснили, що у зв`язку з похилим віком і неспроможністю до самообслуговування заявник [PERSON] забрала батька до себе, і жив він разом з нею та її чоловіком до дня смерті, так як більше доглядати за ним не було кому, бо заявник була єдиною дитиною у сім`ї, а дружина [PERSON] померла набагато раніше. Ця ж обставина була підтверджена в судовому засіданні і показаннями свідка [PERSON] - чоловіка заявника. Вказане підтверджується і актом фактичних обставин проживання особи без реєстрації від 30.12.2019, складеного представником комітету органів самоорганізації населення м.Мирноград, згідно якого батько заявника [PERSON] з травня 2018 року по день своєї смерті проживав постійно без реєстрації разом зі своєю донькою [PERSON] за місцем її проживання: [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, оцінку яким надає суд. Аналіз досліджених судом доказів дає суду правові підстави для встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем по день смерті останнього, що надає йому можливості для вирішення його спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved