Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 05 листопада 2019 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину, актовий запис №383) державного акту на право приватної власності на землю серія ХР №025-07 087 890 виданий Люботинською міською Радою народних депутатів 19.11.1998 року. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] (Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 05 листопада 2019 року видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину, актовий запис №383). Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, (Заповіт від 18 липня 2013 року за реєстровим номером 1380) відповідно до якого заявник є спадкоємцем: дачного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/3 частки в праві на комплекс, будівель та споруд, що розташованийза адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з необхідністю оформлення спадкових прав на вказане майно, [PERSON] звернулась до нотаріуса, проте не може прийняти спадщину на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , так як, у державному акті на право приватної власності на землю серія ХР №025-07 087 890 від 19.11.1998 року зроблена помилка при написанні прізвища її батька. Так, відповідно до вищевказаного державного акту на право власності на землю, прізвище її батька вказано « [PERSON] », в той час, як відповідно до паспорта громадянина України та інших документів, прізвище її батька пишеться як « [PERSON] ».На підтвердження цього факту є відповідні документи, які вказують на допущену помилку при реєстрації державного акта на право приватної власності на землю. Відповідно до Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05 листопада 2019 року видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину, актовий запис №383, прізвище її батька вказано « [PERSON] ».У Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59616736 від 27.02.2020р., також зазначено прізвище вказано « [PERSON] », який є спадкодавцем вищезазначеного майна.Відповідно до Технічного паспорту на садовий (дачний) будинок, що розташований на вищезазначеній землі, за адресою: [ADDRESS] , власником та замовником технічної інвентирізації зазначений [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] , від 12.05.1971р.), [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] .Згідно довідки від 24.06.2008р. №648/03-56, яка видана Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] з 1989 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Це свідчить про те, що прізвище « [PERSON] » є її дівочим прізвищем, а після державної реєстрації шлюбу вона змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, доводи викладені в обґрунтування вимог, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. [INFO] помер батько заявника [PERSON] (Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 05 листопада 2019 року видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину, актовий запис №383). Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, (Заповіт від 18 липня 2013 року за реєстровим номером 1380) відповідно до якого заявник є спадкоємцем: дачного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/3 частки в праві на комплекс, будівель та споруд, що розташованийза адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з необхідністю оформлення спадкових прав на вказане майно, [PERSON] звернулась до нотаріуса, проте не може прийняти спадщину на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , так як, у державному акті на право приватної власності на землю серія ХР №025-07 087 890 від 19.11.1998 року зроблена помилка при написанні прізвища її батька. Так, відповідно до вищевказаного державного акту на право власності на землю, прізвище її батька вказано « [PERSON] », в той час, як у всіх інших документах прізвище її батька пишеться як « [PERSON] ». Відповідно до Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05 листопада 2019 року видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину, актовий запис №383, прізвище її батька вказано « [PERSON] ». У Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59616736 від 27.02.2020р., також зазначено прізвище вказано « [PERSON] », який є спадкодавцем вищезазначеного майна. Відповідно до Технічного паспорту на садовий (дачний) будинок, що розташований вищезазначеній землі, за адресою: [ADDRESS] , власником та замовником технічної інвентирізації зазначений [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] , від 12.05.1971р.), [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки від 24.06.2008р. №648/03-56, яка видана Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] з 1989 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Це свідчить про те, що прізвище « [PERSON] » є її дівочим прізвищем, а після державної реєстрації шлюбу вона змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У відповідності до ст. ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт належності свідоцтва про право власності підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи вищенаведені письмові докази, суд дійшов висновку про доведеність заявником того факту, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] належить державний акт на право приватної власності на землю серія ХР №025-07 087 890 виданий Люботинською міською Радою народних депутатів 19.11.1998 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved