Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Заявник завідувач відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] доставлена до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька 01.09.2016 року о 23 год. 30 хв. бригадою швидкої допомоги в супроводі сина та працівників поліції в звязку з погіршенням стану здоров'я, оскільки стала збуджена, висловлювала агресивні погрози, виявляла некеровану та агресивну поведінку. Добровільної згоди на лікування не надала. Вказує, що за даними амбулаторної карти хворого № 108741, медичної карти стаціонарного хворого № 2470, зі слів і заяви сина [PERSON], психічні розлади в хворої спостерігаються з 2012 року, коли загинув її чоловік, через рік не стало її мами, потім вона закрила свою приватну школу (справу її життя). З'явились нав'язливі думки про застосування до неї насильницьких дій невідомими особами, які приходили серед ночі і кололи її в голову. Було призначено амбулаторну психіатричну примусову допомогу (АППД) на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 14.06.2012 року. З середини жовтня [PERSON] перестала зявлятись на обов'язкові огляди до дільничного психіатра, за місцем проживання була відсутня. До Луцького MB УМВС України у Волинській області неодноразово надсилались клопотання про встановлення її місцезнаходження, які були залишені без реагування. 09.12.2013 року АППД було припинено. 02.09.2016 року в 09 год. 30 хв. пацієнтка була оглянута у відділенні завідувачем відділення. При огляді в психстатусі відмічено: зовні напружена, насторожена; орієнтована повністю. Негативістична, чинить опір - «ви намагаєтесь чинити тиск на мене, що вигідно тільки вам». Висловлювання плутані. Емоційно напружена, агресивна. Заперечує всі факти надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Коригуванню позиції про необхідність обстеження та лікування на загальних підставах здійснити не вдалось. Відмовляється від стаціонарного обстеження та лікування. Направлена на ЛКК лікарні. 02.09.2016 року 11 год. 00 хв. проведено ЛКК стаціонару. Контакту доступна, зовні тривожна, напружена, насторожена, підозріла. Всі факти викладені в заявах сина, бригади швидкої допомоги та працівників поліції заперечує. Висловлює погрози лікарям. Вимагає негайної виписки. Погрожує поданням в суд на працівників поліції, які доставили її в лікарню. Перебуває в стані вираженого афективного збудження, не підчиняється режиму лікарні. Заявник просить суд надати дозвіл на госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку до психіатричного стаціонару. В судовому засіданні представник Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити. Прокурор Іванісік Т.С. та заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] доставлена до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька 01.09.2016 року о 23 год. 30 хв. бригадою швидкої допомоги в супроводі сина та працівників поліції в звязку з погіршенням стану здоров'я, оскільки стала збуджена, висловлювала агресивні погрози, виявляла некеровану та агресивну поведінку. Добровільної згоди на лікування не надала. За даними запису приймального відділення - останній місяць стан у [PERSON] погіршився. Стала напружена, підозріла. Поведінка і висловлювання носять неадекватний характер. Поведінка некерована, заявляє, що в неї є рідний брат, якого вбили родичі і десь закопали, шукає його могилу. Не признає рідних дітей, переконана, що її син є не рідний, що це чужа людина. Стала ночувати в контейнері, не хоче йти додому, заявляє, що її кожен вечір гвалтують. Агресивна по відношенню до оточуючих. 14.06.2012 року [PERSON] призначено АППД на підставі рішення Луцького міськрайонного суду (а.с. ). Судом встанолвено, що з середини жовтня [PERSON] перестала зявлятись на обов'язкові огляди до дільничного психіатра, за місцем проживання була відсутня. До Луцького MB УМВС України у Волинській області неодноразово надсилались клопотання про встановлення її місцезнаходження, які були залишені без реагування. 09.12.2013 року АППД було припинено. 02.09.2016 року в 09 год. 30 хв. пацієнтка була оглянута у відділенні завідувачем відділення. При огляді в психстатусі відмічено: зовні напружена, насторожена; орієнтована повністю. Негативістична, чинить опір - «ви намагаєтесь чинити тиск на мене, що вигідно тільки вам». Висловлювання плутані. Емоційно напружена, агресивна. Заперечує всі факти надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Коригуванню позиції про необхідність обстеження та лікування на загальних підставах здійснити не вдалось. Відмовляється від стаціонарного обстеження та лікування. Направлена на ЛКК лікарні. 02.09.2016 року 11 год. 00 хв. проведено ЛКК стаціонару. Контакту доступна, зовні тривожна, напружена, насторожена, підозріла. Всі факти викладені в заявах сина, бригади швидкої допомоги та працівників поліції заперечує. Висловлює погрози лікарям. Вимагає негайної виписки. Погрожує поданням в суд на працівників поліції, які доставили її в лікарню. Перебуває в стані вираженого афективного збудження, не підчиняється режиму лікарні. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 02.09.2016 року № 3850/2-0616 [PERSON] страждає на хронічний маячний розлад з декомпенсацією у вигляді вираженого афективно-параноїдного синдрому та повною соціальною дезадаптацією. Виходячи з анамнезу, звернення сина, огляду пацієнтки лікарями-психіатрами прийомного покою, відділення № 4, ЛКК лікарні у [PERSON] діагностовано наявний тяжкий психічний розлад у вигляді хронічного маячного розладу. Дане захворювання позбавляє хвору усвідомлювати оточуючу дійсність, адекватно адаптуватись, розуміти свій психічний стан (а.с. ). Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON], а тому заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved