Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Заявник вказує на те, що відповідно до паспорта громадянина України він народився [INFO]. Починаючи з 02 вересня1974 року він почав працювати робочим у Варварівському відділенні Новоселівського совхозу де йому було видано трудову книжку. При оформленні трудової книжки була допущена помилка в даті його народження, замість 1959 року народження вказано 1958 рік та вказана неправильна дата заповнення трудової книжки, замість 02 вересня 1974 року (наказ № 132 від 02.09.1974) вказано [INFO]. В подальшому рік народження був виправлений, що не допускається згідно інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. 05 грудня 2018 року він звернувся до Любарського відділення обслуговування громадян Бердичівського ОУ ПФУ в Житомирській області для призначення пенсії. Однак через вказані виправлення у трудовій книжці йому було відмовлено у постановці на облік. Враховуючи вище викладене заявник просить суд ухвалити рішення про встановлення факту, що трудова книжка заповнена [INFO], [INFO] з виправленням дати заповнення трудової книжки на 02.09.1974 року та дати народження на [INFO] належить [PERSON], [INFO]. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник Любарського відділу обслуговування громадян Бердичівського ОУ ПФУ в Житомирській області в судове засідання на розгляд справи не з'явився, але подав заяву про розгляд справи без представника відділу, у вирішенні заявлених вимог покладається на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення заявника, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] заявник значиться як [PERSON], [INFO], місце приписки [ADDRESS]. Згідно записів трудової книжки заповненої [INFO] на ім'я [PERSON] вбачається, що 02 вересня 1974 року він прийнятий совхоз працівником Варварівського відділення Новоселецького совхозу та направлений на курси тракториста в Полонське СПТУ-5, згідно наказу № 132 від 02.09.1974 року. З архівного витягу Трудового архіву Полонської міської ради Полонської ОТГ № 160 від 20.02.2019 року вбачається, що наказом № 132 по Новоселецькому совхозу від 02 вересня 1974 року с. Новоселиця, параграф № 2: [PERSON] призначено сільхоз працівником Варварівського відділення та направлено на курси трактористів в Полонське СПТУ-5. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судами не встановлюється тотожність особи. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 18 Постанови, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. На підстав досліджених у судовому засіданні документів наявних у матеріалах справи та на підставі пояснень заявника у судовому засіданні було встановлено, що у трудовій книжці заповненій на ім'я заявника дійсно наявні розбіжності у зазначенні дати його народження та дати заповнення трудової книжки, у написанні яких також містяться виправлення. Ці розбіжності прослідковуються на підставі паспорта громадянина України виданого на ім'я заявника, що дає змогу встановити дату його народження, що ж стосується дати заповнення трудової книжки то тут також вбачається помилковість внесення таких відомостей, оскільки вона заповнена 22.04.1976 року, а перший запис у ній виконано 02.09.1974 року, даний факт також підтверджується архівними довідками доданими до матеріалів справи. Тобто, судом дійсно встановлено наявність підстав для розгляду справи у порядку ст. 315 ЦПК України та встановлення факту, який має для заявника юридичне значення, а саме факту належності йому трудової книжки для отримання пенсійних виплат. Однак в свою чергу суд звертає увагу заявника на те, що з урахуванням положень Цивільного процесуального кодексу України та Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при встановлення факту, що має юридичне значення, суд не може замінювати документів факт належності якого планується встановити, а лише може підтвердити належність даного документа особі без внесення до нього змін. Відтак суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial