Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Свою заяву обґрунтовує тим, що близько семи років тому його батько [PERSON], [INFO], вийшов з житлового будинку [ADDRESS] і не повернувся . З цього часу будь-який зв'язок з ним втрачено, місце його знаходження невідомо. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. З метою встановлення місця проживання (перебування) свого батька він звертався до родичів, знайомих, однак ніяких результатів це не дало. Тривала відсутність його батька створює певну невизначеність, перешкоджає здійсненню йому його прав та обов'язків. Зокрема, для реалізації права на оформлення спадкового майна, що належить його батькові. Отже, визнання батька [PERSON] безвісно відсутнім має для нього юридичне значення . Враховуючи вищевикладене, просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з вищенаведених підстав та просить заяву задоволити. Від Литовезької сільської ради надійшло клопотання про проведення розгляду заяви без участі представника сільської ради, заперечення по суті заявлених вимог відсутні. Представник заінтересованої особи - Іваничівського районного сектору ДМС України у Волинській області в судове засідання не з'явився, причини неявки невідомі. Суд, заслухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], проживав по [ADDRESS] де і зареєстрвоаний на даний час, однак на протязі останніх семи років його місце перебування невідоме, будь-який зв'язок з ним втрачено. З інформації виконавчого комітету Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області було встановлено, що у віданні вказаного суб'єкта відсутня будь-яка інформація, яка б давала підстави стверджувати про проживання або перебування [PERSON], [INFO] в певному місці, або про наявність про нього будь-якої інформації на протязі. останніх семи років ( а.с.7). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], яка являється тіткою заявника, та [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] по сусідству із заявником, також підтвердили той факт, що близько семи років [PERSON] пішов з дому і не повернувся. На даний час місце перебування його не відоме. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] - колишня дружина [PERSON] показала, що місце перебування останнього їй невідоме на протязі останніх семи років. Останній раз бачила його в березні 2011 року. Після того зверталася до правоохоронних органів та самостійно намагалася розшукати колишнього чоловіка. Так як він народився в с. Ясногірка Сарненського району Рівненської області, тому з метою отримання будь-якої інформації про місце його перебування вона зверталася до родичів , які проживають за вказаною адресою, однак у них також відсутня така інформація. Пошуки ніяких результатів не дали. Заявник [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), тому відсутність його батька створює певну невизначеність, перешкоджає здійсненню прав та обов'язків, зокрема, для реалізації права на оформлення спадкового майна, що належить його батькові. Отже, визнання [PERSON] безвісно відсутнім має для заявника юридичне значення . У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому було одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та докази по справі, суд приходить до висновку, що, оскільки, в місці постійного проживання [PERSON] протягом останніх семи років немає відомостей про місце його перебування, а його розшук родиною позитивних результатів не дав, то заяву слід задовольнити та визнати останнього безвісно відсутнім. Оскільки [PERSON] останній раз бачили в березні 2011 року , то початком його безвісної відсутності слід вважати 01 квітня 2011 року. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (п.7 ст. 294 ЦПК України). На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved