Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, в обґрунтування якої вказала, що 16 березня 2019 року в м.Горлівка Донецької області померла її мати [PERSON], смерть якої підтверджується довідкою про причину смерті та свідоцтвом про смерть, виданими на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки свідоцтво про смерть, видане на окупованій території, не створює будь-яких правових наслідків, вона, як внутрішньо переміщена особа, що перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, звернулася до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питання реєстрації смерті матері та видачі їй свідоцтва про смерть державного зразка, де отримала відмову з розясненням порядку звернення до суду на предмет встановлення факту смерті особи, яка померла на непідконтрольній українській владі території. Вказуючи на це та повязуючи встановлення факту смерті з необхідністю отримання свідоцтва про смерть державного зразка, заявник просить суд встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO], яка померла 16 березня 2019 року в м.Горлівка Донецької області. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність заінтересованої особи, що не перешкоджає судовому розгляду. Вислухавши пояснення заявника та надавши оцінку дослідженим у справі доказам, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з такого. Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами). Частиною першою статті 6 цього Закону повноваження щодо державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 317 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Місцем її тимчасового перебування як внутрішньо переміщеної особи є [ADDRESS]. Зазначена інформація підтверджується довідкою УСЗН Мирноградської міської ради №0000638318 від 23.10.2018 року (а.с.7 ). Мати заявника [PERSON], родинний звязок між якими підтверджується свідоцтвом про народження заявника, також постійно проживала в [INFO]. 16 березня 2019 року [PERSON] у віці 69 років померла в м.Горлівка Донецької області від постінфарктного кардіосклерозу. Зі слів заявника, мати незадовго до смерті була госпіталізована до медичного закладу на території м.Горлівка, де і померла. Факт смерті [PERSON], померлої 16.03.2019 року в м.Горлівка Донецької області, крім показань самого заявника, знайшов своє підтвердження також в показаннях свідка [PERSON], який суду пояснив, що він, як і заявник, раніше проживали в [INFO], де навчалися в одній школі. Після початку бойових дій він переїхав в м.Мирноград, куди прибула і заявник, якій він допоміг працевлаштуватися на підприємство, на якому працював сам. В березні 2018року зі слів заявника йому стало відомо про смерть її матері, яка проживала в м.Горлівка. Смерть настала в медичному закладі, де мати заявника проходила лікування, а причиною смерті стала серцева недуга, на яку вона страждала. Щоб допомогти заявнику швидше дістатися до м.Горлівки, він на своєму автомобілі відвозив її до блокпосту в м.Майорськ. На підтвердження смерті матері заявником надані свідоцтво про смерть і довідка про причину смерті №239 від 18.03.2019 року, видані на території, яка тимчасово не контролюється українською владою та де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень, які суд не приймає в якості доказів, проте оцінює їх у сукупності з доказами, здобутими в ході судового розгляду. Згідно письмової відповіді Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 09.04.2019 року, куди звернулася заявниця, в реєстрації смерті матері їй було відмовлено через відсутність у неї належних документів, виданих к відповідності до норм українського законодавства, на підтвердження вказаного факту. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п.п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. \~ \~ \~ \~Так як факт, який просить встановити заявник, знайшов своє достатнє підтвердження в судовому засіданні, породжує для неї правові наслідки, які не повязуються з подальшим вирішенням спору про право, і інша позасудова процедура одержання документа, який посвідчував би факт смерті відсутня, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів заявника заяву про встановлення факту смерті задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved