Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності трудової книжки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона звернулася до Управління пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області та крім інших документів надала свою трудову книжку. Але, інспектор пенсійного фонду відмовилася приймати від неї документи, посилаючись на те, що у трудовій книжці не вірно зазначене ім'я: замість вірного «[PERSON]» зазначено «[PERSON]» та не зазначене останнє прізвище, яке вона змінила після укладання шлюбу, а саме «[PERSON]». З метою виправлення зазначеної помилки, вона звернулася за місцем свого першого та останнього працевлаштування, але їй було відмовлено у цьому у зв'язку із тим, що для цього в них немає законних підстав та їй запропоновано звернутися до суду. Трудова книжка була оформлена 18 липня 1977 року, та при оформленні помилково зазначене її ім'я як «[PERSON]» замість «[PERSON]». Трудова книжка була оформлена на дівоче прізвище [PERSON]. 29 серпня 1981 року вона уклала шлюб із [PERSON] та змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», про що зазначено у її трудовій книжці. Цей факт підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, від 08 квітня 2014 року № 00013713101. 28 травня 1984 року, вона розірвала шлюб з [PERSON] та залишила собі прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу № 468 від 28 травня 2014 року. 22 лютого 1991 року вона вдруге вийшла заміж та згідно свідоцтва про укладання шлюбу взяла прізвище чоловіка «[PERSON]». Але з 1991 року та по теперішній час, прізвище [PERSON], яке зазначено у всіх правовстановлюючих документах, у трудовій книжці не зазначено. Просить суд встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] оформленої 18.07.1977 року на ім'я [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить заяву задовольнити. В судове засідання представник зацікавленої особи управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без участі представника зацікавленої особи. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 вказаної Постанови, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки. Судом встановлено, що згідно з копією трудової книжки [NUMBER], яка була заповнена 18 липня 1977 року на ім'я [PERSON] (а.с.9), яка змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» після реєстрації шлюбу (а.с.10,11). 28 серпня 1984 року цей шлюб було розірвано та заявнику присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.12). Відповідно до копії про укладення шлюбу заявниця 22 лютого 1991 року уклала шлюб з [PERSON] та їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.13) З огляду на викладене, суд вважає доведеними вимоги заявника, що трудова книжка належить заявнику та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту.

Outcome: approved