Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернувся до суду з заявою в якій просив суд встановити факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сім`єю з 2009 року за адресою: [ADDRESS] ; встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Свою заяву заявник мотивує тим, що [INFO] померла мачуха заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області. Зазначена земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ОД №067989, виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів 15.07.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №446. 27.11.2020 року заявник звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] та надав нотаріусу правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Однак, державний нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю у заявника доказів того, що він проживав з [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до дня її смерті, а також не надано доказів щодо постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також державним нотаріусом заявнику було роз`яснено, що він має право звернутися до суду з питанням встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] , а також встановлення факту постійного проживання заявника разом з [PERSON] на час відкриття спадщини та надати до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області рішення суду, набраного законної сили, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Представник заявника, заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. Від Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника сільської ради в якій також зазначили, що проти задоволення заяви не заперечували. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що заявник [PERSON] проживав з 2009 року до дня смерті [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] зареєстроване Виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області 21.05.2018 року, актовий запис №26. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,36 га, яка розташована на території Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, яка належала [PERSON] , що підтверджується копією державного акту на земельну ділянку серії ОД №067979 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №446 від 15.07.2004 року. Відповідно до акту по факту проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] від 20.11.2020 року депутатом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області було встановлено що [PERSON] з 2009 року і до дня своєї смерті [INFO] проживала однією сім`єю зі своїм пасинком [PERSON] у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання [PERSON] з [PERSON] вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки. Згідно довідки від 25.11.2020 року за вих. №2097 виданої виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області встановлено, що [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено що в період з 2009 року по 19.05.2018 рік, дійсно, [PERSON] проживав разом та вів спільне господарство з [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Усатому П.А було роз`яснено, що [PERSON] , не було надано доказів щодо фактичного прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року роз`яснив, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка і разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ст. 293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі факту родинних відносин. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання, підлягає задоволенню.

Outcome: approved