Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Заявник [PERSON], звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою, в якій просила оголосити померлим батька [PERSON], [INFO]. Заява мотивована тим, що з 19.11.2010 року батько заявника [PERSON], перебуває у державному розшуку як безвісти зниклий громадянин. Кримінальне провадження у звязку з тим, що останній перебуває у державному розшуку, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12013010390004794 з ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. За наслідками розгляду звернень заявнику було повідомлено про заходи розшуку які вчинялись працівниками поліції, а саме: проінформовано засоби масової інформації, здійснено перевірку медичних закладів міста Вінниці та України та вибірку невстановлених трупів на території України. Після зазначеної перевірки було встановлено, що осіб, схожих по опису на батька заявника, в лікарні доставлено не було та серед невпізнаних трупів схожих на нього також немає. Відпрацювання працівниками поліції ринків, стоянок, вокзалів, осіб доставлених в ВМВ УМВС України у Вінницькій області з метою отримання інформації про місцезнаходження безвісти зниклого результату не надало. Враховуючи обставини, що від дня зникнення батька минуло шість років та відсутня будь-яка інформація щодо місця його перебування, з метою прийняття та оформлення спадщини, заявник змушена була звернутись до суду із заявою про оголошення батька померлим. В судовому засіданні заявник заяву підтримала відповідно до викладених обставин у заяві, просила оголосити батька померлим. Також повідомила, що батько багато пиячив ніде не працював, вів аморальний спосіб життя, останній раз бачила його в 2008 році, на зв'язок із заявником він не виходив, місце перебування батька не відоме. В судове засідання представник заінтересованої особи Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області не зявився, суду надано заяву про розгляд даної справи у відсутність представника із зазначенням, що не заперечує проти вирішення питання на розсуд суду. В якості свідка в судовому засіданні було допитано [PERSON], який повідомив суду, що з батьком та матір'ю заявниці був у дружніх відносинах, являється хресним батьком заявниці. Зазначив, що батька заявниці бачив давно. [PERSON] зловживав алкоголем, на всі вмовляння близьких змінити спосіб життя не реагував, постійно приходив позичати гроші у свідка. [PERSON] останній раз бачив його років 10 тому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду повідомила, що із заявником має дружні стосунки. Зазначила, що батько заявниці часто приходив до неї у ресторан і просив гроші, звертався за допомогою, свідок його іноді годувала. [PERSON] зловживав алкоголем. Свідок повідомила, що останнім часом батько заявниці проживав у тітки, нічим не займався, ніде не працював. Наміру змінювати місце проживання у нього не було. З липня 2007 року його не бачила. [PERSON] людина порядна, хороша, якби був живий, то обов'язково б з'явився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду повідомила, що заявниця є її племінницею. Зазначила, що батько заявниці останнім часом почав зловживати алкоголем. Останній раз бачила його у 2005 році. До [PERSON] приходила заявниця і розшукувала батька, оскільки той пропав і не виходив на зв'язок. [PERSON] та її чоловік не спілкувались із [PERSON], оскільки той постійно випивав, приходив до них в нетверезому стані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду повідомила, що із заявницею перебуває у дружніх відносинах, її батька ніколи не бачила. Зазначила, що останні 12 років ні на свята, ні на родинні зустрічі батько заявниці не приходив. [PERSON] знала про сімейну ситуацію з квартирою і їй відомо що батько заявниці випивав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду повідомила, що батько заявниці її дядько. Зазначила, що бачила його дуже давно. [PERSON] дуже пив, його за це звільнили з роботи; жив у її матері, родичів. Особисто [PERSON] спілкувалась з ним в 2001 році, потім поїхала на навчання в Харків і у Вінницю приїзждала тільки на канікули. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду повідомила, що заявниця являється її внучкою, а її батько - племінником. Зазначила, що [PERSON] випивав і у нього забрали квартиру шахраї. Певний час він проживав у неї, дуже випивав і вона навіть його лікувала. Потім [PERSON] проживав на дачі свідка, влаштувався на роботу. Однак, у 2007 році знову почав сильно пити. Батько заявниці часто приходив до [PERSON] і ділився своїм життям, позичав у неї гроші. Розповідав, що поїхав до якоїсь жінки в Жмеринку, казав що там буде з нею жити. Останній раз свідок бачила батька заявниці в січні 2008 року, коли той приходив у неї гроші позичати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду повідомив, що [PERSON] останній раз бачив у 2008 році на початку січня, коли той приходив до нього з жінкою додому. Відносин з ним не підтримував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду повідомив, що працює слідчим в ВВП, стосунків із заявником ніяких не має. У 2008 році заявник звернулась до ВВП і повідомила, що відсутнє місцезнаходження її батька. Було проведено різноманітні заходи з пошуку батька заявниці: робились запити в лікарні, морги, загси, прикордонну службу. Запити робились не тільки по Вінницькому району, а й по Жмеринському. Однак, ніяких результатів це не дало. Згідно із ч. 1 ст. 63 ЦПК України показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. При оцінці показань свідків судом проаналізовано процес формування, збереження і передачі відомостей свідками. Судом прийнято до уваги покази свідків, оскільки дані особи посилались на інформацію, якою володіють особисто, а не з чужих слів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та показання свідків і надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про оголошення особи померлою з огляду на такі обставини. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії ІІІ-АМ № 332236, заявник народилася 11.12.1983 року, батьками заявника є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 3) 19.11.2004 року [PERSON] одружилась із [PERSON] і після одруження їй було присвоєно прізвище чоловіка «Єгіазарян», що підтвержується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ № 9118334. (а.с. 4) Судом встановлено, що батько заявниці - [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], перебуває в державному розшуку з 19.11.2010 року як безвісти зниклий громадянин. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за номером 12013010390004794 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. (а.с. 6) Із матеріалів кримінального провадження № 12013010390004794 по факту встановлення місцезнаходження безвісти зниклого громадянина [PERSON], за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме з довідки-меморандум від 14.06.2016 року вбачається, що в провадженні Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області від 19.11.2010 року перебувають матеріали по розшуку безвісно зниклого гр. [PERSON], оскільки 10.11.2010 року до Ленінського РВ надійшла письмова заява від громадянки [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], по факту втрати родинних звязків із своїм батьком [PERSON], місце знаходження якого їй не відомо. Як вбачається із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.11.2010 року, при проведенні оперативно-розшукових заходів було встановлено, що громадянин [PERSON] вів антиморальний та бродяжницький спосіб життя, зловживав спиртними напоями. Стосовно розшуку було проведено ряд заходів по встановленню місця перебування останнього, однак позитивної інформації не надійшло та результатів не дало. Встановити місце знаходження даного громадянина не надалось можливим. Після повторного доручення Начальника ВКР ВМВ УМВС України у Вінницькій області про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, в ході виконання даного доручення старшим лейтенантом міліції [PERSON], було проведене відпрацювання осіб без постійного місця проживання та жебраків та території міста Вінниці, встановити місце перебування гр. [PERSON] не представилось за можливе, відповідно до Рапорту слідчого поліції від 08.05.2014 року. Як вбачається із постанови про проведення процесуальних дій на іншій території від 01.09.2014 року, було доручено співробітникам Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області встановити чи проживав раніше (проживає на теперішній час) в с. Селище Тиврівського району Вінницької області громадянин [PERSON], [INFO], допитати свідків. В ході виконання доручення було встановлено, що гр. [PERSON] в с. Селище Тиврівського району не проживав та на даний час не проживає, згідно Рапорту ДІМ Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 15.09.2014 року. Також, судом встановлено, що працівниками ВМВ УМВС України у Вінницькій області здійснювались численні заходи розшуку [PERSON], зокрема: проінформовано засоби масової інформації, здійснено перевірку медичних закладів міста Вінниці та України та вибірку невстановлених трупів на території України. Після зазначеної перевірки було встановлено, що осіб, схожих по опису на батька заявника, в лікарні доставлено не було та серед невпізнаних трупів схожих на нього також немає. Відпрацювання працівниками поліції ринків, стоянок, вокзалів, осіб доставлених в ВМВ УМВС України у Вінницькій області з метою отримання інформації про місцезнаходження безвісти зниклого результату не надало. З відповідей, наданих відповідними державними органами, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 12013010390004794 на оперативно-розшукові запити працівників поліції вбачається, що у звязку з перебігом часу, достеменно встановити місцем знаходження батька заявника неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Отже, відповідно до змісту зазначеної статті у разі тривалої відсутності фізичної особи - понад три роки за постійним місцем проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, незалежно від наявності або відсутності обставин, які б давали підставу припустити настання смерті, особа може бути оголошена померлою у випадку необхідності захисту інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою яка оголошується померлою. Таким чином, оскільки працівниками Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було проведено комплекс оперативно-розшукових заходів щодо встановлення місця знаходження гр. [PERSON], [INFO], однак позитивної інформації не надійшло, результатів вчинені дії не дали, та беручи до уваги його відсутність у місті постійного проживання близько 10 років, суд вважає вимоги заяви про оголошення [PERSON], [INFO], померлим обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд роз'яснює, що відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 249 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Судові витрати залишити за заявником, відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України.

Outcome: approved