Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто з січня 2014 року по [INFO] . В обґрунтуванні заяви вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається, зокрема, з квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 21.05.1991, який посвідчено Державним нотаріусом 2-ї Кременчуцької державної нотаріальної контори 22.05.1991 року за реєстровим № 1971, право власності за яким зареєстровано 10.06.1991 року. У зв`язку із тим, що право власності [PERSON] було набуто до введенню в дію електронного Єдиного державного реєстру речових прав та реєстру права власності, Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області видано Довідку № 61/189 від 22.01.2021, відповідно до якої за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 в КП «КМБТІ» зареєстровано нерухоме майно за адресою [ADDRESS] за власником [PERSON] . ЇЇ мати [PERSON] померла у віці 92 років, при цьому останні роки до смерті стан її здоров`я був не задовільний, а саме у 2013 році у [PERSON] діагностовано глаукому правого ока, в результаті чого виникла необхідність проведення оперативного втручання по видаленню зіниці ока. Також у матері внаслідок вікових змін відбувалося поступове зниження слуху, та в 2014 році вона повністю втратила слух. В подальшому у 2016 [PERSON] зламала шийку бедра і з того часу після повернення зі стаціонарного лікування постійно була прикута до ліжка та не вставала. В 2017 року її матері встановили діагноз рак 12-палої кишки, вона проходила неодноразові курси хіміотерапії. Оскільки мати була суттєво обмежена у можливостях самообслуговування та потребувала постійного лікування наприкінці 2013 року вона переїхала до неї та проживаючи разом із [PERSON] здійснювала за нею догляд, піклування та лікування до дня її смерті. Факт того, що вона дійсно проживала з 2014 року по день смерті із своєю матір`ю [PERSON] підтверджується Актом про проживання б/н від 04.02.2021, складеним ТОВ «Місто для людей» у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , які проживають у сусідніх будинках та особисто знайомі тривалий час як нею, так і з померлою матір`ю. 02 грудня 2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко H.A. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно після померлої [INFO] [PERSON] на підставі чого було заведено спадкову справу № 93/2020. Однак, 17 грудня 2020 року, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко H.A. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 493/02-31, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] . Підставою для відмови послугувало те, що згідно з наявними у паспорті спадкоємця [PERSON] відмітками про реєстрацію її місця проживання, та інформацією, наданою в листі Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10.12.2020 року за вих. № 9273/01-27 на запит нотаріуса щодо складу сім`ї та осіб, які були зареєстровані разом зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті [INFO] , відсутні докази постійного проживання спадкоємця [PERSON] за однією адресою разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Вказане з точки зору нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії з роз`ясненням заявниці [PERSON] процедури вирішення вищезазначеного питання в судовому порядку. Ураховуючи викладене, встановлення факту проживання однією сім`єю останні п`ять років до часу відкриття спадщини разом із матір`ю [PERSON] для позивача має юридичне значення, адже прямо впливає на можливість реалізувати право на отримання спадщини, а тому її права як спадкоємця підлягають відновленню в судовому порядку. Ухвалою суду від 17.06.2021 року за заявою [PERSON] відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представника заявника [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі та прохали задовольнити. Заінтересована особа Кременчуцька міська\~рада Полтавської\~області в судове засідання свого представника не направила, завчасно направила клопотання, відповідно до якого, прохають розгляд справи проводити за відсутності представника заінтересованої особи, та ухвалити рішення згідно норм діючого законодавства. Заінтересована особа Приватний нотаріус\~Кременчуцького міського\~нотаріального округу\~Полтавської області\~Марченко Н.А. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що заявницю знає з народження, подруги, стосунки дружні, проживає по сусідству, вікно у вікно. Тривалий час знала матір заявниці, яка хворіла хронічними хворобами зору, в подальшому осліпла і з 2013 року злягла і не могла самостійно пересуватися. Заявниця з січня 2014 року по день смерті матері проживала разом з останньою, доглядаючи за матір`ю та обслуговуючи останню. Свій підпис та обставини викладені в акті про не проживання підтверджує. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що заявницю знає з молоду, коли остання проживала з матір`ю, стосунки дружні, маму заявниці знала близько 55 років так, як проживає у провулку поряд. Дану сім`ю знає давно та підтримувала дружні стосунки. Близько 8 років тому зустріла заявницю, яка повідомила, що мати тяжко хворіє, з початку втратила зір, потім зламала шийку бедра, у зв`язку з чим не могла самостійно пересуватися та себе обслуговувати, та заявниці прийшлося переїхати на постійне місце проживання для догляду матері. В подальшому вона постійно бачила заявницю у матері до дня смерті матері. Після смерті матері заявниця поховала її. Свій підпис та обставини викладені в акті про не проживання підтверджує. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що заявницю знає з дитинства, яка є її сусідкою, стосунки дружні. Матір заявниці теж знала з дитинства, як сусідку по будинку. Після тяжкої хвороби матері заявниця, з кінця 2013 року, постійно проживала з матір`ю та доглядала за останньою, яка не могла самостійно пересуватися та обслуговувати себе. Вона з 2014 року по день смерті матері постійно бачила заявницю у матері, при спілкуванні з заявницею, остання казала, що після перелому шийки стегна та сліпоти матері вона доглядає за нею і буде доглядати при житті матері. Заслухавши заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.05.2019, виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Померла [INFO] [PERSON] є матір`ю заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] , згідно якого після укладення шлюбу прізвище змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема з квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 21.05.1991, який посвідчено Державним нотаріусом 2-ї Кременчуцької державної нотаріальної контори 22.05.1991 року за реєстровим № 1971, право власності за яким зареєстровано 10.06.1991 року. 02 грудня 2020 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко H.A. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно після померлої [INFO] [PERSON] на підставі чого було заведено спадкову справу № 93/2020. 17 грудня 2020 року, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко H.A. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 493/02-31, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] . Підставою для відмови стало те, що згідно з наявними у паспорті спадкоємця [PERSON] відмітками про реєстрацію її місця проживання, та інформацією, наданою в листі Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10.12.2020 року за вих. № 9273/01-27 на запит нотаріуса щодо складу сім`ї та осіб, які були зареєстровані разом зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті [INFO] , відсутні докази постійного проживання спадкоємця [PERSON] за однією адресою разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1220, ч.1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1,3,5 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1, ч.3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, статтею 1268\~ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне\~проживання особи\~ зі\~ спадкодавцем\~ на\~ час\~відкриття \~спадщини \~не \~підтверджено відповідними\~документами,\~ у\~ зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно \~п.21\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні з пояснень заявника, свідків, письмових доказів встановлено, що заявник - [PERSON] у зв`язку з поганим станом здоров`я матері [PERSON] , яка була обмежена у можливостях самообслуговування та потребувала постійного лікування, наприкінці 2013 року переїхала до матері та проживаючи разом із [PERSON] здійснювала за нею догляд, піклування та лікування до дня її смерті - [INFO] . Факт проживання заявника з 2014 року та по день смерті, [INFO] , із своєю матір`ю [PERSON] також підтверджується Актом про проживання б/н від 04.02.2021, складеним ТОВ «Місто для людей» у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] .. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. За вказаних обставин, враховуючи, що обставини на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження та повністю узгоджуються матеріалами заяви, наданими поясненнями в судовому засіданні, та показаннями свідків і є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] з початку 2014 року і на час відкриття спадщини після померлої у квартирі [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що вимоги заявника законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved