Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, вказуючи, що розпорядженням Володарської райдержадміністрації № 290 від 20.07.1998 року йому було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] . Цим актом посвідчено належне йому право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 8,1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області. Проте, при видачі вказаного державного акту Володарською райдержадміністрацією була допущена помилка в написанні його прізвища, а саме невірно вказано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». З метою реєстрації права власності на земельну ділянку він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень Нікольської райдержадміністрації Донецької області, але йому було відмовлено з огляду на розбіжності в написанні його прізвища у правовстановлюючому документі та паспорті громадянина України. Виправити помилку в державному акті він не має можливості, оскільки відсутнє законодавче регулювання такого питання, а тому він вимушений звертатися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В зв`язку з чим просить встановити факт належності йому [PERSON] державного акту серії [NUMBER] зареєстрованого 24.03.1999 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 65, виданого Розпорядженням Володарської районної державної адміністрації № 290 від 20.07.1998 року. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 13.03.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Заявник [PERSON] , його представник за дорученням [PERSON], та заінтересовані особи Малоянисольська сільська рада Нікольського району Донецької областіі Державний реєстратор прав на нерухоме майно та їх обтяжень Нікольської райдержадміністрації Донецької області Бура Т.В., в судове засідання на розгляд справи не прибули, про дату, час і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника заявника [PERSON] на адресу суду надійшла письмова заява в якій останній подану заяву його довірителя підтримав, наполягав на її задоволенні, а також просив справу розглянути у його відсутність. Від представника заінтересованої особи: Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області, також на адресу суду надійшла письмова заява, в якій представник не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] та просив справу розглянути без представника сільської ради. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмові заяви представника заявника та представника заінтересованої особи Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до відомостей паспорту та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.02.1996 року прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 24.03.1999 року власником земельної ділянки, площею 8,1 га, що розташована на території КСП «Труженік» Малоянісольської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Володарської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 20.07.1998 року № 290 зазначений [PERSON] . Відповідно положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.1 ч.1 ст. 318 ЦПК України узаяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою. Таким чином, враховуючи, що заявнику необхідно встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу (державного акту) для оформлення права власності на земельну ділянку, іншим шляхом він позбавлений можливості виправити запис у державному акті, а також враховуючи, що заінтересовані особи не заперечують проти задоволення заяви, і наявність спору щодо зазначеного нерухомого майна судом не встановлено, суд вважає, що є достатньо підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якому невірно зазначено прізвище заявника, а тому необхідно встановити, що державний акт серії [NUMBER] від 24 березня 1999 року на земельну ділянку площею 8,1 га, розташовану на території КСП «Труженік» Малоянісольської сільської ради, виданий на ім`я [PERSON] , належить саме заявнику [PERSON] , [INFO] , задовольнивши заяву останнього. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявника, суд не повертає сплачену ним при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved