Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт постійного проживання в Україні станом на 24.08.1991 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він народився [INFO] на території України, в м. Олександрія Кіровоградської області. Після народження, із своєю родиною він постійно проживав у [ADDRESS] . З 1963 року він навчався в с. Червона Кам`янка Олександрійського району. З 1971 року і до цього часу постійно мешкає в будинку [ADDRESS] . В період з 1977 по 1981 років відбував покарання у вигляді позбавлення волі на підставі вироку Олександрійського міського суду. На момент проголошення незалежності України - 24.08.1991 року, він працював на ТЕЦ 1-2 газо-електро-зварювальником. Однак надати підтвердження не має можливості оскільки трудова книжка втрачена, а підприємство ліквідовано. В 1993 році був засуджений Олександрійським міським судом на 5 років, до 1998 року відбував покарання у вигляді позбавлення волі. Батьки, брати та сестри до цього часу не дожили. Після звільнення він почав збирати документи для отримання паспорта громадянина України, однак отримав відмову, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт його проживання на території України станом на 24.08.1991 року. У судовому засіданні заявник підтримав заяву із зазначених у ній підстав. У судовому засідання представник заявника адвокат Слободянюк П.В. підтримав заяву із зазначених у ній підстав. У судовому засіданні представник УДМС в Кіровоградській області Компанієць С.Л. пояснив, що [PERSON] звернувся до Олександрійського відділу УДМС в Кіровоградській області для отримання паспорта громадянина України. Перевіркою підтверджена особа [PERSON] , але у зв`язку з відсутністю документів які підтверджують проживання на території України не встановлено належності до громадянства, тому рекомендовано [PERSON] , звернутися до суду для встановлення факту його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] на сел. Перемога в м. Олександрія Кіровоградської області. Згідно копії атестату про середню освіту від 21.06.1974 року, [PERSON] , який народився 1956 року, у 1974 році закінчив повний курс Олександрійської вечірньої середньої школи №6, м. Олександрія, Кіровоградської обл. Згідно копії атестату № [NUMBER] виданого 29.07.1974 року, [PERSON] закінчив сільське професійно-технічне училище № 1 м. Олександрія Кіровоградської обл., по спеціальності електрозварювальник. Згідно атестату № [NUMBER] виданого 07.09.1978 року, [PERSON] 16 січня 1978 року вступив до технічного училища № 3 м. Олександрія Кіровоградської обл. і 05.09.1978 року закінчив повний курс технічного училища за професією гірний робітник очисного вибою. Згідно копії військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , 28.04.1997 року було видано військовий квиток. Згідно копії довідки голови квартального комітету №49, [PERSON] дійсно проживав в [ADDRESS] , до 1993 року, звільнився у 1996 році, проживає без реєстрації. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою заявника [PERSON] . [PERSON] з народження проживає за адресою [ADDRESS] , і тому їй як сусідці відомо, що у судньому будинку [ADDRESS] завжди, зокрема і у 1991 році проживав разом із сім`єю [PERSON] . У різний час із ним жила матір [PERSON] і брати [PERSON] і [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що знає [PERSON] з 1989 або 1990 року, коли почав зустрічатися із своєю майбутньою дружиною [PERSON] , та з того часу знав її сусіда [PERSON] , який постійно проживав по сусідству за адресою [ADDRESS] . Також свідок знав сестру [PERSON] . [PERSON] , з якою разом працював. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільно-процесуального Кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ч. 1 ст. 293 Цивільно-процесуального Кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006), громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже враховуючи факт народження заявника, навчання та відбування покарання на території України, а також показання свідків суд дійшов висновку, що на момент прийняття набуття Україною незалежності заявник постійно проживав на території України. Встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 рік, має для нього юридичне значення, так як від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, можливість отримання паспорта громадянина України. За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

Outcome: approved