Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала однією сім`єю з [PERSON] , який також помер раніше [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться в адміністративних межах Пшеничницької сільської ради Канівського району Черкаської області згідно актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 271270, 271271, 270533, 270534, 293704, 293705. Заяник разом зі своєю матір`ю постійно проживала з [PERSON] , перебуваючи на його утриманні та вели спільне господарство, аж до його смерті, понад 10 років. Встановлення факту перебування її на утриманні [PERSON] необхідно для оформлення спадщини. Просить суд встановити факт перебування [PERSON] не менше, як п`ять років на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] у с. Пшеничники Канівського району Черкаської області. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала подану до суду заяву та просила суд її задовільнити. В судове засідання представник заінтересованої особи територіальної громади с. Пшеничники в особі Бобрицької сільської ради об`єднаної територіальної громади не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, підтримує подану заяву [PERSON] та не заперечує проти її задоволення (а.с.29). Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, крім іншого, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Судом по справі встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2014, [PERSON] помер [INFO] в с. Пшеничники Канівського району Черкаської області (а.с.4). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.04.2015 (а.с.5) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Пшеничники Канівського району Черкаської області. З довідки виконавчого комітету Пшеничницької сільської ради Канівського району Черкаської області (а.с.7) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був постійно зареєстрований та проживав з 15.05.2004 року по день смерті разом зі своєю співмешканкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та дочкою співмешканки [PERSON] , [INFO] та вели спільне господарство до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до постанови Канівської державної нотаріальної контори № 2081/02-31 від 06.07.2017 встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не встановлений факт проживання однією сім`єю більше п`яти років між померлим [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого за законом була [PERSON] (а.с.8). Під час безпосереднього дослідження доказів у справі судом, в порядку ст.ст. 91, 229, 230 ЦПК України, в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт проживання та перебування на утриманні у [PERSON] - [PERSON] та її дочки [PERSON] (заявника) більше десяти років. Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні та надала про це відповідні докази.

Outcome: approved