Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заявник\~ [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.В обґрунтування своєї заяви вказав, що 29.12.1992 року померла його мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 5/8 частини домоволодіння, який розташований за адресою: Донецька область м. Покровськ, вул.Добрової,58, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.04.1984 року державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори. 18.03.1987 року державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] заповідала [PERSON] належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Красноармійськ, вул.Добрової,№58. 20.02.2016 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв»язку з тим, що в заповіті зазначено його прізвище «Бессонов», прізвище матері «Бессонова», а в Свідоцтві про смерть прізвище матері як «Безсонова», в паспорті українською мовою його прізвище «Безсонов», тобто дана помилка виникла через українські літери «з-с». Просить встановити факт належності йому заповіту, складеного 18.03.1987 року державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори, згідно якого [PERSON] заповідала\~ належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у м. Красноармійськ, вул. Добрової,58, в якому прізвище заповідача замість «Безсонова» вказано «Бессонова» та прізвища спадкоємця замість «Безсонов» вказано «Бессонов». В судовому засіданні заявник підтримав заяву, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Покровської міської ради в судове засідання не з»явився, просили справу слухати без участі представника ( а. с.17). Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи , перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Згідно паспорту громадянина України ВЕ 775877 заявника [PERSON], на другій сторінці паспорту, заповненої російською мовою, прізвище заявника зазначено, як [PERSON]. (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON](російською мовою), його матір»ю є [PERSON], актовий запис № 203 ( а. с. 6). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 29.12.1992 року у віці 70 років ( а. с. 7). Згідно заповіту від 18.03.1987 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори, [PERSON], що мешкає в м.Красноармійську, вул.Добрової,58, на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Красноармійську, вул.Добрової,58, заповіла [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено, що заявник не може оформити спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки в заповіті, посвідченим державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 18.03.1987 року, допущена помилка у перекладі прізвищ на українську: тобто замість [PERSON], [PERSON] вказано помилково [PERSON], [PERSON]. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу». Відповідно до п. 4 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб. Відповідно до ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі здійснюється, коли прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем,місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, в судовому засіданні встановлено, що прізвище матері заявника, вказане в свідоцтві про смерть не збігається з прізвищем, вказаним в заповіті, а також прізвище самого заявника в паспорті не збігається з прізвищем в заповіті. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ( з подальшими змінами) при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки матеріалами справи підтверджено факт звернення заявника до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України наявність помилок зазначених вище у правовстановлюючих документах не може бути виправлена внаслідок смерті власника, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимоги заявника про встановлення факту належності йому заповіту, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 18.03.1987 року, складного від імені [PERSON], яка померла 29.12.1992 року, на ім»я [PERSON].

Outcome: approved