Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Заявникзвернувся до суду з заявою і просить суд встановити факти належності , а саме, що йому належать Акт № 228/7 огляду МСЕК від 14.04.2005 року та індивідуальної програми реабілітації інваліда № 144 від 14.04.2005 року . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що Ряд фактів які мають юридичне значиння, йому було встановлено рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 07.05.2015 року. На даний час він хоче звернутись за допомогою до Полтавського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів. В Акті № 228/7 огляду МСЕК від 14.04.2005 року та індивідуальній програмі реабілітації інваліда № 144 від 14.04.2005 року, які йому потрібно надаби фонду, було виявлено невідповідність у написання його прізвища з паспортними даними в українському варіанті, а саме написано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Таким чином йому потрібно встановити юридичний факт належності юридичних документів. В судовому засіданні позивач не з*явився, надіславши до суду заяву про розгляд без його участі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи без їх участі не надали. Про час дату та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про отримання судової повістки. Суд вирішив справу слухати за їх відсутності . Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Надані до заяви правовстановлюючі документи, (а.с.16-17) це Акт № 228/7 огляду МСЕК від 14.04.2005 року та (а.с.18-19) індивідуальна програма реабілітації інваліда № 144 від 14.04.2005 року являють собою копії без мокрих печаток. На огляд оригіналів або копій з мокрими печатками заявник даних документів не надав. Походження цих копій суду у своїй заяві не пояснив. В своїй заяві заявник не обґрунтував, що він не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, оскільки він по даному факту нікуди не звертався і взагалі на його думку у нього є проблема. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в заяві повинно бути зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів. Всього цього заявником не було виконано. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Ч. 1 ст.259 ЦПК України передбачає те, що у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Звертаючись до суду з заявою, заявник не зазначив чітко мети встановлення факту - буде звертатись і сам виявив помилку. Однак враховуючи те, що встановлення факту не буде мати юридичних наслідків для заявника з огляду на те, що незрозумілим залишається яким чином встановлення даних фактів «допоможуть зібрати медичні документи», то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог в встановленні факту належності правовстановлюючого документу . На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з заявника потрібно стягнути судовий збір, оскільки в поняття « інваліда з дитинства 1 групи» він не входить, бо відсутній документ - посвідчення інваліда, який звільняє його від сплати судового збору.

Outcome: approved