Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем - [PERSON], що померла [INFO] року у м.Одесі, а/з 8043 на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], посилаючись на наступне. Мати заявника - [PERSON] померла [INFO] року. На момент смерті вона проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина - квартира [ADDRESS]. Вказана квартира належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців не має. Після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із нею та з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. 17 червня 2013 року за заявою заявника [PERSON] Першою одеською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу до майна померлої [INFO] року [PERSON] Постановою державного нотаріуса, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Він не надав нотаріусу доказу постійного проживання із спадкодавцем на час її відкриття, оскільки не був зареєстрований за адресою спадкодавця. Заявник 12 квітня 1991 року був знятий з реєстраційного обліку. за адресою: [ADDRESS] та переїхав на постійне місце проживання до своїх батьків за адресою [ADDRESS]. де безперервно проживає до теперішнього часу. За адресою свого постійного проживання по [ADDRESS] заявник не зміг зареєструватися, оскільки мав паспорт зразка СРСР, який був втрачений. Лише після надання до відповідних органів рішення суду від 08 грудня 2010 року про встановлення факту свого постійного проживання на законних підставах на території України з 12.07.1970 року до теперішнього часу, в тому числі станом як на 24 серпня 1991 року, так і на 13 листопада 1991 року, [PERSON] 18 жовтня 2011 року отримав паспорт громадянина України. На момент видачі йому паспорту власник квартири, де він постійно проживає - [PERSON] вже померла, а за відсутності паспорту він не мав можливості оформити спадщину, а отже не міг зареєструватися за адресою постійного місця проживання. Іншого житла у нього немає. Таким чином з 12 квітня 1991 року і по теперішній час, в том числі і на час відкриття спадщини заявник [PERSON] не був ніде зареєстрований, і в його паспорті відсутня відмітка про місце реєстрації проживання особи. Згідно з листом державного нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори від 21 червня 2013 року, № 1280/02-14 для вирішення проблемних питань, [PERSON] необхідно в судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Лише після надання нотаріусу рішення суду про встановлення цього факту, що набрало законної сили, як доказу постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, він зможе отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала заявлені [PERSON] вимоги та дала пояснення згідно заяви. Заінтересована особа Одеська міська рада в судове засідання не з?явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, заперечень, ніяких заяв про причини такої неявки до суду не надходило. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] вважає, що вимоги заявника [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, 12 вересня 2007 року, а/з 8043. На момент смерті вона проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідками виданими дільницею №11 КП «ЖКС «Фонтанський»». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина - квартира [ADDRESS]. Вказана квартира належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ ОМР 7 вересня 2004 року, зареєстрованого КУ «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 25 вересня 2004 року, № 607, кн.542 пр-56. Заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є сином померлої [PERSON] Це підтверджується повторним свідоцтвом про його народження [INFO] року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції від 05 липня 2003 року, а/з 570. 17 червня 2013 року за заявою [PERSON] Першою Одеською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 219/2013 до майна померлої [INFO] року [PERSON], що підтверджується фотокопією спадкової справи, що надійшла згідно ухвали суду. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадку та інших спадкоємців за законом немає. Як вбачається із досліджених доказів, а саме дублікату талону зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання від 05 серпня 2003 р. заявник був знятий з реєстраційного обліку 12 квітня 1991 року з адреси: [ADDRESS]. Після зняття з вказаної адреси і по теперішній час, в том числі і на час відкриття спадщини [PERSON] не був ніде зареєстрований, і в його паспорті відсутня відмітка про місце реєстрації проживання особи. Окрім копії паспорту, викладені обставини підтверджуються адресною довідкою від 22 липня 2013 року. В паспорті [PERSON], який був виданий повноважними органами після встановлення рішенням Приморського районного суду м.Одеса від 08 грудня 2010 року факту його проживання на Україні на законних підставах, 19 жовтня 2011 року була проставлена відмітка про реєстрацію його переважного місця знаходження за адресою: [ADDRESS]. Вказана адреса є юридичною адресою Комунальної установи «Обласний центр обліку бездомних громадян», що була утворена на підставі рішення Одеської обласної ради від 27 грудня 2006 року № 162-v. Установа як спеціалізований заклад соціального захисту створена з метою ведення обліку громадян, що не мають житлового приміщення (будинку, квартири, кімнати тощо), в якому вони можуть бути зареєстровані. Вказаний заклад надає соціальну допомогу без забезпечення проживання. Факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] підтверджується також дослідженими в судовому засіданні заявами від його імені та згодою його матері на реєстрацію [PERSON] за адресою її проживання від 19.05.1994 р. та 28.08.2003 року. Із довідки психіатра - нарколога від 24 червня 2007 року, медичної картки амбулаторного хворого, витягу із медичної картки стаціонарного хворого за 2006-2008 роки вбачається, що заявник проживав за адресою реєстрації своєї матері. [PERSON] не змінював свого місця постійного проживання також під час його притягнення до кримінальної відповідальності та засудженні у 2006 році. Під час досудового слідства йому було обрано запобіжний захід - підписка про невиїзд на якій він перебував до ухвалення вироку 06.06.2006 р. Вироком Київського районного суду м.Одеси він був засуджений до 1 року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік. Під час терміну випробування за місцем постійного проживання перебував під наглядом кримінально-виконавчої інспекції. Постановою Приморського районного суду м.Одеси 18.06.2007 року [PERSON] був звільнений від покарання. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні: обвинувальним висновком, вироком суду, постановою про звільнення від покарання, рапортом, поясненням [PERSON], характеристикою від сусідів. Окрім того, при житті матері він сплачував комунальні платежі за житло, що підтверджується наданими квитанціями та доглядав матір, оскільки вона була інвалідом другої групи. Факт постійного проживання [PERSON] разом із його матір?ю за спірною адресою з квітня 1991 року і на час відкриття спадщини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вони також пояснили, що заявник і після смерті матері продовжує там постійно проживати. Нормою ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Ч.2 ст. 256 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року встановлено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. ВССУ були надані роз'яснення в інформаційному листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. щодо розгляду заяв про встановлення фактів постійного проживання разом із спадкодавцем. Так, місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заяву обґрунтованою, а докази, надані на підтвердження факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, достовірними і переконливими. За таких обставин суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини слід задовольнити. На підставі ст.ст. 256, 259 та

Outcome: approved