Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця [INFO] Україна , який помер 11 вересня 2016 року у місті Луганську . Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона доводиться рідною дочкою померлому [PERSON], який помер у результаті ракової інтоксикації, раку шлунку. При звернені до Довжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], їй було відмовлено у його видачі, оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник у судове засідання не зявився, просив суд розглянути справу у його відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи, Довжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Заперечень проти заяви не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії І-АВ №423369 виданого 11 лютого 1970 року Ленінським районним відділом РАГСу міста Ворошиловград [PERSON] є рідним батьком [PERSON] /а.с.9/, яка після реєстрації шлюбу 10 листопада 1987 року прийняла прізвище чоловіка «Антонова» /а.с.10/. З копії паспорту заявника, [PERSON] вбачається, що вона є громадянкою України /а.с.5-6/. З копії паспорту [PERSON] вбачається, що за життя він був громадянином України /а.с.7/. Згідно лікарське свідоцтво про смерть №499 виданого Державним закладом «Луганська міська поліклініка №10» так званої Луганської Народної Республіки від 12 вересня 2016 року [PERSON], помер 11 вересня 2016 року вдома за адресою: м. Луганськ, кв. Волкова[ADDRESS]; причина смерті: ракова інтоксикація, рак шлунку /а.с.8/. Суд оцінює цю довідку як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належної форми. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Довжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 10 листопада 2016 року, [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження /а.с.11/. Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» За п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту… смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». За ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.» Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою .Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання» Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.» Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.» Таким чином, заявником [PERSON] було доведено, що вона дійсно є рідною дочькою [PERSON] який помер на непідконтрольній території України, де був похований за місцем свого фактичного мешкання, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved