Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сімєю на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що 22.10.2016р. померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно. Рішенням Доманівського районного суду від 27.05.2018р. було встановлено, що заявниця дійсно є племінницею [PERSON], відповідно ї її спадкоємицею, так як дітей у тітки не було. До дня смерті [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON], шлюб між ними був зареєстрований. [PERSON] помер 04.09.2016р., після його смерті відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, яке фактично прийняла у спадщину його дружина [PERSON] Так як [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO], а фактично проживав з дружиною [PERSON] по вул. Колгоспна 13, в с.Анетівка, Доманівського району, заявниця не може документально підтвердити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], тому звернулася з даним позовом до суду. Факт спільного проживання необхідний для оформлення спадщини, яка залишилася після смерті тітки. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала і просила їх задовольнити. Третя особа- сільський голова територіальної громади Прибузької сільської ради, Доманівського району в письмовій заяві просив справу розглянути без участі їх представника та не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Вислухавши пояснення заявниці, свідків, допитаних в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню . Із матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2016р. померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. 04 вересня 2016р. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 108851- [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 листопада 2014р. Після реєстрації шлюбу, прізвище чоловіка залишилося [PERSON], а дружини [PERSON]. Відповідно до довідки № 997 від 29.09.2017р. Прибузької сільської ради, [PERSON] по день смерті був зареєстрований [INFO], але фактично проживав без реєстрації в с.Анетівка, по вул. Колгоспна 13 Доманівського району разом з [PERSON] Із пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], допитаних в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю близько 30 років. Спочатку вони проживали в будинку [PERSON] по вул. Колгоспній 11, а потім коли будинок прийшов в негодність, [PERSON] купила будинок, розташований поруч , по вул. Колгоспній 13 і вони разом перейшли жити в цей будинок. До дня смерті [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сімєю. Після смерті [PERSON], яка померла 22.10.2016р. залишилася спадщина. Заявниця [PERSON] , як спадкоємець за законом звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак постановою нотаріуса від 11.06.2018р. Їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які належали [PERSON], померлому 04.09.2016р., спадщину після смерті якого [PERSON], яка померла 22 жовтня 2016р., прийняла фактично, у звязку з відсутністю відомостей про те, що спадкоємець спільно проживала разом із чоловіком на час відкриття спадщині. Згідно ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці та свідків, суд вважає, що заявником достатньо надано доказів на підтвердження факту постійного проживання однією сімєю [PERSON] разом із дружиною [PERSON] на момент смерті останнього. Таким чином заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved