Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Заявник звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ФедороваВіталія Володимировича разом зі спадкодавцем [PERSON],Ю яка померла 03.11.2006 року, на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог зазначив, що він постійно проживає за адресою [INFO], за цією адресою до дня своєї смерті тобто 03.11.2006 року також проживала його рідна бабуся [PERSON], яка і була власницею вказаного житлового будинку. За своє життя бабуся [PERSON] склала заповіт, яким заповідала заявнику все майно. 03.11.2006 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Заявник прийняв спадщину після смерті бабусі, фактом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але коли звернувся до нотаріуса з питання оформлення спадщини, зясувалося, що це не можливо, у звязку тим, що з 2004 року бабуся [PERSON] була зареєстрована за іншою адресою а саме у с. Полянівка, Мелітопольського району по вул. Молодіжній, 22. 08.08.2016 року приватний нотаріус [PERSON] виніс постанову про відмову у відкритті спадщини за заповітом. У звязку з необхідністю встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та неможливістю вирішення питання позасудовим порядком заявник вимушений звернутися до суду. Заявник в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Вимоги, викладені в заяві, підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Полянівської сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви на заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно копії заповіту складеного 19.11.1998 року в с. Полянівка, [PERSON],все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, і зовсім все те, що буде їй належати по закону на день смерті і на що по закону вона буде мати право, запові\\ла своєму онукові [PERSON] /а.с. 8/. 08 листопада 2006 року [PERSON] померла, про що було зроблено відповідний актовий запис № 29 /а.с. 9/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно а саме: житловий будинок № 4 по вул. Польова ус. Полянівка Мелітопольського району Запорізької області,який належав їй на підставі договору купівлі- продажу будинку від 08.07.1992 року, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у розмірі 2\~000 га, розташовану на території Полянівської сільської ради, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 709286 виданого 15.02.2007 року /а.с.10-11/. Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не має, її чоловік [PERSON] помер, 22.10.2002 року, син [PERSON] помер 16.07.1988 року /а.с.12,13/. Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєїбабусі [PERSON] у встановленому ч.3 ст. 1268 ЦК України порядку. Проте коли звернувся до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, зясувалось, що це не можливо у звязку з тим, що з 2004 року померла була зареєстрована за іншою адресою, а саме: с. Полянівка, вул. Молодіжня, 22, та 08.08.2016 року приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у відкоитті спадщини за заповітом /а.с.15/. Згідно довідки виданої Полянівською сільською радою, [PERSON] , дійсно була зареєстрована з 2004 року по день смерті 03.11.2006 року за адресою с. Полянівка, вул. Молодіжна, 22, але з моменту купівлі будинку 08.07.1992 року по день смерті фактично постійно проживала за адресою [INFO]. Разом з нею проживали та були зареєстровані: внук [PERSON], невістка [PERSON] /а.с.14/. Отже судом встановлено, що заявник [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим встановити факт, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] на час відкриття спадщини.

Outcome: approved