Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина. Однак, звернувшись після смерті матері до Буської державної нотаріальної контори за прийняттям спадщини, їй було повідомлено про те, що у нотаріуса відсутня можливість видати свідоцтво про на право на спадщину, оскільки відсутні належні докази на підтвердження того, що вона являється донькою померлої. Крім того, повідомлено, що у померлої по документах відрізняється прізвище від її дошлюбного прізвища, зокрема у свідоцтві про смерть та інших документах померлої вказано прізвище « [PERSON]», натомість як дошлюбне прізвище заявниці - « [PERSON] ». В судове засідання заявниця не з`явилася, її представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, справу просить слухати у його відсутності. Заінтересована особа - Буська державна нотаріальна контора Львівської області явку свого представника до суду не забезпечила, надала заяву про слухання справи у відсутності представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно пункту 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із копії витягу з трудової книжки від 07.05.1958 року, копії атестату № 3, виданого 20.02.1964 року Міністерством сільського господарства УРСР про закінчення Львівського технікуму гідромеліорації, копії диплому [NUMBER] від 23 грудня 1965 року та копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , дошлюбним прізвищем заявниці було « [PERSON] » Разом з цим, як вбачається з копії свідоцтва про одруження матері заявниці, 07 жовтня 1942 року на території теперішньої Републіки Польща, вона - [PERSON] , [INFO] взяла шлюб із [PERSON] [INFO]. Із довідки з Державного архіву Львівської області від 18.02.2005р. та копією супровідного листа Консульського відділу Міністерства закордонних справ УРСР від 05.04.1979 М/1-1678-78, вбачається, що [PERSON] разом із іншими членами сім`ї: [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в 1945 році були переселені у Львівську область із села Глудно Кросненського повіту Жешівського воєводства (Польща). Отже, при перекладі прізвища в документах матері заявниці з польської мови на українську було допущено описку, а саме: замість правильного « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON]». що у подальшому спричинило помилкове зазначення її прізвища у наступних документах, зокрема й у свідоцтві про смерть). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення. Ураховуючи викладене, на підставі ст.256 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved