Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] . На день смерті матері зареєстроване місце проживання заявника було за адресою: [ADDRESS] . Однак, починаючи з 2000 року заявник постійно проживала у квартирі [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] та своєю донькою [PERSON] , вела з ними спільне домашнє господарство тощо. А зареєструвала своє місце проживання у вказаній квартирі лише 28.12.2016 року. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявнику необхідно для оформлення спадкових прав на спадкове майно після смерті матері, що стало підставою для звернення заявника до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Коваленко В.В. заявлені вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] , представник заінтересованої особи Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області до підготовчого засідання не з`явились, однак від останніх надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення заявлених вимог (а.с.37, 39), що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Заслухавши пояснення заявника, її представника, показання свідків, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] у м. Вінниці у віці 78 років померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 26.10.2016 року (а.с.5), свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого Турбівським В РАЦС Липовецького району 29.05.1973 року (а.с.6), свідоцтва про одруження заявника серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану 08.11.1997 року (а.с.7). Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). А тому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 0,17 га, у межах згідно з планом, яка розташована на території Турбівської селищної Ради, цільове призначення якої для будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №01855, виданого Турбівською селищною Радою народних депутатів 12.03.1996 року (а.с.21). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON] є її донька заявник по справі. Інших спадкоємців за законом, за заповітом не має. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Заявник своєчасно прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом з матір`ю до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , однак без реєстрації місця свого проживання, що підтверджується довідкою квартального комітету «Привокзальний» від 12.11.2019 року №1017, відповідно до змісту якої [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 21.05.1993 року по 28.12.2016 року, проте фактично не проживала за цією адресою з 2000 року (а.с.10); а також довідкою ТОВ «ЖЕО» вих.№1318 від 06.11.2019 року, відповідно до змісту якої [PERSON] дійсно постійно проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на день смерті та вели спільно господарство (а.с.12); показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні. Так, дійсно, свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання заявника зі своєю померлою матір`ю за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються іншими доказами по справі. Зокрема, згідно договору довічного утримання (догляду) від 12.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №3889, вбачається, що заявник забезпечувала постійний догляд та утримання своєї матері [PERSON] за життя останньої довічно (а.с.14-15). Тоді, як квартира, у якій померла мати заявника була зареєстрована та проживала до дня смерті, належить на праві особистої приватної власності заявнику на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1038 (а.с.16-19). Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю оформлення спадщини, не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. На підставі викладеного та

Outcome: approved