Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що покійний [PERSON] постійно до 24.08.1991 року проживав на території України. В обґрунтування заяви вказує, що він ( [PERSON] ) є громадянином Російської Федерації, а в жовтні 2020 року отримав дозвіл на імміграцію в Україну та 06.11.2020 року отримав посвідку на постійне проживання. Також заявник вказує, що його батьком є - [PERSON] , [INFO] , а дідом по батьківській лінії був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Він (заявник) змушений звернутись до суду з даною заявою, оскільки бажає отримати громадянство України на підставі ст. 8 Закону України «Про громадянство України», однак, як йому пояснили в міграційній службі, для цього потрібно підтвердження факту того, що його дід - [PERSON] дійсно проживав до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, так як в демографічному реєстрі такі відомості відсутні. А тому, просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що його покійний дід - [PERSON] , [INFO] постійно до 24.08.1991 року проживав на території, що стала територією України. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.02.2021 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Управління Держаної міграційної служби у Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення за правилами окремого провадження. 26.03.2021 року начальником Управління Держаної міграційної служби у Черкаській області Шапран І. були подані до суду письмові пояснення на заяву [PERSON] , в яких останній просить відмовити [PERSON] в задоволенні його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. В даних пояснення вказує, що матеріали даної цивільної справи № 711/856/21 не містять достатньо доказів для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того факту, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно проживав до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України. А тому, просить відмовити в задоволенні заяви [PERSON] . В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Юрченко В.О. заяву [PERSON] підтримав та просив її задовольнити. Також пояснив, що покійний [PERSON] постійно проживав в с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області з дати своєї реєстрації там, а саме з 24.08.1977 року, та по день своєї смерті, [INFO] . В судовому засіданні представники заінтересованої особи: Управління Держаної міграційної служби у Черкаській області - за довіреністю: Гайдаш О.В. (с/з 29.03.2021 року) та Назаренко В.В. (09.06.2021 року) заперечували проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання [PERSON] на території України до 24.08.1991 року з підстав, викладених у письмових поясненнях від 26.03.2021 року. Заслухавши пояснення представника заявника [PERSON] - адвоката Юрченка В.О, представників заінтересованої особи: Управління Держаної міграційної служби у Черкаській області - за довіреністю: Гайдаша О.В. та Назаренко В.В. , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що до таких справ належать зокрема справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, мають юридичний характер, тобто відповідно до закону викликають юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Як роз`яснив Верховний Суд України в постанові Пленуму № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що в порядку окремого провадження не можуть розглядатися заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення. Суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку факт, про встановлення якого просить заявник [PERSON] , має для нього юридичне значення, оскільки надає право набуття громадянства України та на можливість отримання паспорта громадянина України і даний факт не пов`язаний із спором про право. Положеннями ст. 6 Закону України «Про громадянство» визначено підстави набуття громадянства України. Громадянство України набувається, зокрема за територіальним походженням (п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону). Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. З аналізу наведеного вбачається, що однією з умов набуття громадянства України за територіальним походженням є факт народження або постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», самого заявника або близького родича. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначається Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215. Так, відповідно до п. 29 вищевказаного Порядку (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року № 588/2006) для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки, подає документи, передбачені пп. «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також: а) документ, який підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці 1 цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Положеннями п. 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. В даному випадку встановлення факту постійного проживання діда заявника - [PERSON] , [INFO] на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для набуття заявником [PERSON] громадянства України відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство». В судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що громадянин [PERSON] , [INFO] (паспорт [NUMBER] , виданий 07.10.1996 року Голопристанським РВУМВС України у Херсонській області) дійсно був постійним жителем села Рибальче Голопристанського району Херсонської області з дати своєї реєстрації - 24.08.1977 року та по день своєї смерті - [INFO] . Вказане стверджується довідкою Чулаківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 07.09.2020 року за № 02-38/322 (а.с. 8), а також витягом з Домової книги для прописки громадян по селу Рибальче за 1977 рік із записом від 24.08.1977 року № 81 про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , наданим Чулаківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області супровідним листом від 07.09.2020 року за № 02-38/322 (а.с. 57-60). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] являється громадянином Російської Федерації та 20.10.2020 року отримав дозвіл на імміграцію в Україну, а в подальшому, 06.11.2020 року, отримав посвідку на постійне проживання на території України (а.с. 14-19). Разом з тим, в судовому засіданні було об`єктивно встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , являється рідним сином [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 03.05.1977 року (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 14.04.1955 року (а.с. 7), його батьком є [PERSON] . А відтак, останній - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , являвся рідним дідом заявника [PERSON] (заявника). Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на території України на момент проголошення незалежності України (станом на 24.08.1991 року) підтверджений зібраними у справі належними доказами, а також враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки є необхідним для реалізації права останнього на набуття громадянства України. Відтак, заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення.

Outcome: approved