Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить: видати обмежувальний припис відносно [PERSON] шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців у вигляді заборони: чинити перешкоди [PERSON] у користуванні майном, що є її особистою власністю та знаходитися за місцем її проживання за адресою [ADDRESS] , заборони наближатися на відстань не менше 2 метрів до місця перебування [PERSON] в тому числі за місцем її проживання за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що\~\~ [PERSON] є її сином, який проживає разом із нею у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Впродовж декількох років [PERSON] \~систематично потерпає від насильства зі сторони свого сина, який постійно вчиняє скандали, ображає її нецензурною лайкою, проганяє з дому, забирає їжу, шарпає та штовхає, пошкоджує та розкидає її майно, погрожує фізичною розправою. Після щоденних скандалів, сварок, образ нецензурними словами та погроз з боку сина, вона не може вести розмірений спосіб життя, відчувати себе у безпеці. Сам [PERSON] \~\~не працює, веде нездоровий спосіб життя.\~ У зв`язку із проявом такої агресивної та неадекватної поведінки,\~\~ [PERSON] \~\~неодноразово зверталася до працівників Національної поліції, за наслідками яких [PERSON] \~\~неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї. Поведінка [PERSON] \~\~ніяким чином не змінюється та продовжує вчиняти домашнє насильство відносно неї, надалі погрожує фізичною розправою, та впевнений у своїй безкарності, а його агресія щоразу посилюється. Заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, тому просить застосувати обмежувальний припис, оскільки попередні заходи вжитті органами Національної поліції та судом виявилися неефективними. Ухвалою суду від 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] заяву підтримали з підстав викладених у ній та просили задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить наступного висновку. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 20 лютого 1998 року Міським бюро технічної інвентаризації квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до технічних характеристик квартира складається з трьох кімнат, житлова площа 42,2 кв.м, загальна площа 58,7 кв.м, що вбачається з технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] виготовленого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 11 березня 1998 року. Як вбачається з інформації наданої Тернопільським районним управлінням поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області від 22 квітня 2021 року за №Б-65, з січня 2018 року по квітень 2021 року від [PERSON] неодноразово надходили звернення стосовно вчинення її сином [PERSON] систематичних скандалів та домашнього насильства відносно неї, які були зареєстровані у інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2021 року у справі №607/8359/21, яка набрала законної сили 24 травня 2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1\~ст. 173-2 КУпАП\~та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Як вбачається із вказаної постанови, 14 квітня 2021 року близько 19.20 год. гр.\~\~ [PERSON] , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, за місцем спільного проживання, за адресою:\~\~ [ADDRESS] , вчинив відносно своєї матері [PERSON] , [INFO] , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав її нецензурною лексикою, проганяв з дому, шарпав та штовхав, пошкоджував та розкидав майно, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю [PERSON] . Будучи допитаним в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є рідним братом [PERSON] та неодноразово був очевидцем того, як останній вчиняв систематичні конфлікти з їх матір`ю [PERSON] , вчиняв бійки, скандали, ламав меблі, забирав продукти з холодильника. Така поведінка брата триває протягом трьох років проте розмови з ним жодного результату не дають. Зазначені обставини також підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] які зазначили, що вони є сусідами сім`ї [PERSON] та часто спостерігають конфлікти між ними. [PERSON] систематично вживає алкогольні напої та перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На зауваження сусідів припинити протиправну поведінку [PERSON] не реагує. Відповідно до пункту третього частини першої\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч. 1\~ст. 1 зазначеного Закону\~передбачено, що кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. За пунктом дев`ятим частини першої\~ст. 1 цього ж Закону\~оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом першим частини першої ст. 4 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до пунктів сьомого та восьмого частини першої ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 листопада 2018 року (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 № 404/5203/19 (61-22539св19), законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішенні такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущень необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника. Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї виступає грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі. В силу вимог частини другої ст. 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Частиною третьою даної статті визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Судом встановлено, що [PERSON] систематично протягом тривалого часу потерпає від насильства, яке вчиняє відносно неї її син [PERSON] , яке виражається у психологічному тиску щодо неї, її приниженні, цькуванні, виражання в її сторону нецензурною лайкою, постійних погрозах, залякуванні, обмеженні у праві користуванні її майно. Внаслідок таких дій [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст.173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства. Відтак, суд вважає, що [PERSON] є кривдником в розумінні пунктом 6 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», який вчиняє домашнє насильство стосовно своєї матері [PERSON] . Також, суд вважає, що існують ризики продовження [PERSON] у майбутньому вчинення домашнього насильства у будь-якому його прояві стосовно своєї матері [PERSON] . Тому виходячи із принципу пропорційності, оцінюючи високі ризики продовження протиправної поведінки заінтересованої особи, та її вплив на заявницю, яка є особою пенсійного віку, що може призвести до тяжких або особливо тяжких наслідків, враховуючи дані про особу [PERSON] , обґрунтованих підстав вважати, що він зловживає алкогольними напоями, та в стані алкогольного сп`яніння не здатний повністю контролювати свої дії, неодноразово демонстрував агресивну поведінку відносно матері, тривалість та неодноразовість вчинення протиправних дій в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно кривдника [PERSON] у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, а саме заборони чинити перешкоди [PERSON] у користуванні майном, що є її особистою власністю та знаходитися за місцем її проживання за адресою [ADDRESS] строком на шість місяців. Разом з цим, враховуючи конституційне право [PERSON] на житло та технічні характеристики квартири суд вважає за доцільне заборонити [PERSON] наближатись до [PERSON] на відстань ближче ніж 1 метр за місцем її проживання за адресою [ADDRESS] в тому числі в місці перебування [PERSON] поза місцем проживання строком на шість місяців, виходячи з того, що саме такий захід тимчасового обмеження прав [PERSON] є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я особи похилого віку, якою є [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: partial