Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

Заявник звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просить встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю IV ЛГ № 096583, виданого Пісківською сільською радою народних депутатів 24.06.2003, на земельну ділянку площею 6,62 га (угіддя рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що Державний акт на право приватної власності на землю IV ЛГ № 096583 від 24.06.2003 виданий на ім`я « [PERSON] », проте, згідно паспортних даних прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Встановлення факту належності [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю IV ЛГ № 096583 має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право на державну реєстрацію та отримати кадастровий номер земельної ділянки в установленому законом порядку. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 28.10.2020 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявник до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві просив суд розглянути справу без його участі, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи Головного управління\~Держгеокадастру у\~Луганській областів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду пояснення, в якому зазначив, що за інформацією Відділу у Новопсковському районі Головного управління\~Держгеокадастру у\~Луганській області\~25.11.1996\~ [PERSON] отримав\~сертифікат на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ЛГ\~№0024853,\~про що\~свідчить запис\~у Книзі\~реєстрації видачі\~сертифікатів на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~Асоціації «Булавинівська»\~за №25\~від 25.11.1996\~та особистий\~підпис власника.\~На підставі\~вищезазначеного сертифікату\~ [PERSON] отримав\~Державний акт\~на право\~приватної власності\~на землю\~серіїIV\~ ЛГ\~№ 096583,\~реєстраційний №27\~від 24.06.2003\~на площу\~6,62\~га (угіддя-рілля),\~цільове призначення\~ділянки \~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва.\~ В\~поясненні представник\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Луганській області\~просив суд\~розглянути справу\~без його\~участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 08.01.2004 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, дані про заявника зазначені як « [PERSON] , [INFO] », зареєстрований: [ADDRESS] . Картка фізичної особи-платника податків від 22.04.2003 з ідентифікаційним номером [NUMBER] , видана Новопсковським відділенням Старобільської МДПІ на ім`я « [PERSON] ». Згідно даних трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] від 01.12.1988, що видана на ім`я « [PERSON] , дата народження [INFO] » (російською мовою), заявник з 10.08.1988 по 31.03.2000 був членом асоціації «Булавинівська» с. Булавинівка, Новопсковського району Луганської області. 04.11.1996 члену асоціації сільськогосподарських кооперативів, селянських господарств, малих підприємств «Булавинівська» [PERSON] , який проживає в с. Лисогорівка, виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0024853. Державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~землю серіїIV ЛГ № 096583 від 24.06.2003, виданий [PERSON] , який мешкає в с. Лисогорівка, та посвідчує його право приватної власності на земельну ділянку розміром 6,62 га, що розташована на території Пісківської сільської ради. 11.03.2020 [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області з заявою про виправлення помилок у Державному акті на право приватної власності на землю, з метою реалізації права на державну реєстрацію земельної ділянки. З відповіді\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Луганській області\~від 30.03.2020\~№31-12-0.222-2405/2-20\~вбачається,\~що правові\~підстави для\~виправлення помилки\~в Державному\~акті на\~право приватної\~власності на\~землю серіїIV ЛГ № 096583 відсутніта\~рекомендовано заявнику\~звернутися до\~суду з\~заявою про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення. Отже, заявник не може реалізувати своє право на державну реєстрацію земельної ділянки. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року (втратив чинність 15.10.2013) - виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр», постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», а також зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з чим повноваження щодо державної реєстрації прав на земельні ділянки та скасування державної реєстрації цих прав не розповсюджуються на компетенцію органів Держгеокадастру України. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить Державний акт на право приватної власності на землю IV ЛГ № 096583, виданий Пісківською сільською радою народних депутатів 24.06.2003, на земельну ділянку площею 6,62 га (угіддя рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27 та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на державну реєстрацію земельної ділянки, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved