Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 06 жовтня 2015 року померла його мати [PERSON]. На даний час він бажає прийняти спадщину після померлої матері, однак свідоцтво про смерть в органах РАЦС він не може отримати, оскільки його мати померла на окупованій території, а саме в м. Феодосія, Автономна Республіка Крим. На його письмове звернення відділ РАЦС надав письмову відмову, в якій зазначає, що наданий ним документ не відповідає вимогам та формі визначеної наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545 і в зв'язку з вищевикладеним провести державну реєстрацію смерті на підставі пред'явленого документа не пред'являється можливим. На сьогоднішній час отримати свідоцтво про смерть в Інгулецькому районному у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області неможливо, тому що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо оформити і отримати медичний документ, що може бути прийнятий відповідним органом у відповідності до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті його матері йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть останньої. Просить винести рішення, яким встановити факт смерті його матері [PERSON], яка померла 06 жовтня 2015 року у м. Феодосія Автомної Республіки Крим. Заявник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі. Просить їх задовольнити. Своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, клопотань не надходило. Суд, вислухав заявника, дослідив докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Заявник є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. З матеріалів справи видно, що [PERSON] померла 06 жовтня 2015 року, відповідно до медичної довідки про смерть №1343 від 08 жовтня 2015 року. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно приписів п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~ \~ \~ \~Статтею 317 ЦПК України\~встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. \~ \~ \~ \~Пунктом 18 Постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. \~ \~ \~ \~Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VІІ сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначені тимчасово окупованою територією. Відповідно до\~ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану»\~від 01\~липня 2010\~року №2398-VI\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до\~ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~ Конституції\~та законів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що Інгулецьким районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 07 серпня 2018 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті його матері [PERSON], яка померла 06 жовтня 2015 року у м. Феодосія Автомної Республіки Крим, оскільки наданий ним документ не відповідає вимогам та формі визначеної наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545. \~\~\~\~\~\~\~\~ Тобто орган державної реєстрації актів цивільного стану обґрунтовано прийшов до висновку про те, що медична довідка про смерть [PERSON],\~ яка\~померла 06\~жовтня 2015\~року у\~м.\~Феодосія Автомної\~Республіки Крим\~видана на тимчасово окупованій території України, - не створює правових наслідків. Однак, факт смерті [PERSON], яка померла 06 жовтня 2015 року у м. Феодосія Автомної Республіки Крим, опосередковано знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. \~ \~ \~ \~Згідно п. 13\~Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. \~ \~ \~ \~Отже, оскільки заявник не має можливості надати до органу державної реєстрації актів цивільного стану документи, передбачені законодавством України, які необхідні йому для реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про її смерть, суд приходить до висновку про необхідність встановити факт смерті його матері [PERSON], яка померла 06 жовтня 2015 року у м. Феодосія Автомної Республіки Крим. \~ \~ \~ \~ Встановлення факту смерті [PERSON] не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, і на підставі п.8\~ст.430 ЦПК України\~допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved