Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт постійного поживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Норільськ Красноярського краю, Росія, з матір`ю - [PERSON] , померлою [INFO] , в період з 1964 року по день її смерті, а саме [INFO] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказала, що [INFO] в м. Кривому Розі померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] , що одноособово належало померлій. Заявник доводиться померлій [PERSON] рідною дочкою, отже, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, яка не залишила заповіту. При цьому, інших спадкоємців першої-третьої черги немає. У вказаному домоволодінні заявниця та її мати мешкали спільно з 1964 року, до дня смерті останньої, вели спільне господарство. При цьому, заявник зауважує, що мати була зареєстрована за адресою проживання в належному їй домоволодінні, а вона зареєстрована за іншою адресою. Також, заявник пояснює, що бажаючи переоформити спадщину після смерті матері, вона звернулася до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І., але постановою від 09.11.2018 року їй було відмовлено у прийнятті заяви, оскільки нею пропущений встановлений законом строк для подання такої заяви та вона не може документально підтвердити факт свого спільного проживання з матір`ю на день її смерті. Оскільки оформити свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом заявник не має змоги без встановлення факту, що має юридичне значення, вона змушена звернутись до суду з цією заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] пред`явлені вимоги підтримала, наполягали їх задоволенні з підстав, викладених в заяві. Заявник пояснила, що є донькою [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] . Вона проживала разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , до її смерті у 2009 році, доглядала за нею, оскільки остання не могла самостійно себе доглядати, у зв`язку з тим, що мала вади зору та слуху. Окрім того, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила суду, що є донькою заявниці. Вказала, що її мати - [PERSON] постійно проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] до її смерті у 2009 році, за адресою: [ADDRESS] . Мати її доглядала, оскільки бабуся нічого не бачила та не чула. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участы, тому, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, що не порушить його права та свободи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд встановив обставини, на підставі яких прийшов до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №2076 (а.с.10). Заявник [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). При цьому, згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.10.1970 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, під час реєстрації якого заявнику присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Враховуючи відсутність складеного та посвідченого за життя [PERSON] заповіту, спадкування належного їй за життя майна здійснюється в порядку спадкування за законом, відповідно до черговості, визначеної ст.ст.1261-1265 ЦК України. Згідно з ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Інших спадкоємців за законом, окрім [PERSON] , в ході судового розгляду не встановлено. Також, як видно з акту від 14.11.2018 року, складеного мешканцями [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] , в будинку [ADDRESS] з 1964 року дійсно проживали однією родиною [PERSON] , 1951 року народження та її мати [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11). Натомість, постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. від 09.11.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій [INFO] матері - [PERSON] , у зв`язку з тим, що пропущений строк прийняття спадщини та не підтверджено документально факт спільного проживання з померлою (а.с.7). Перевіряючи обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд виходить з наступного. Як вказує заявник, вона є донькою спадкодавця [PERSON] та єдиним спадкоємцем після її смерті, але без встановлення факту постійного проживання з нею, що підтвердить фактичне прийняття заявником спадщини, не має можливості оформити свої спадкові права. Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються у судовому порядку. Вказаний перелік не є вичерпним, адже, відповідно до частини другої вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В розумінні ст.3 Сімейного кодексу України, Рішення Конституційного Суду України №5-рп/99 від 03.06.1999 року, мати та донька є членами сім`ї та прямими родичами в силу наявності у них кровного споріднення. Той факт, що заявник [PERSON] та померла [PERSON] є рідними матір`ю і донькою, та на час смерті останньої проживали однією сім`єю, підтверджується обсягом наданих заявником документів, проаналізованих судом, з яких чітко вбачається дійсність вказаних обставин. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо його підтвердження необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, в підтвердження факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини заявник посилалася на акт від 14.11.2018 року, складений мешканцями [ADDRESS] . Суд приймає до уваги такі доводи заявника, оскільки вони є дійсними та доведеними обсягом наявних письмових доказів. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved