Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, яку підтримав у судовому засідання, про оголошення померлим його батька [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначив, що після розлучення батьків, а саме з 1998 року його батько мешкав в м. Костянтинівка Донецької області. Вони постійно підтримували з ним звязок у телефонному режимі, він приїжджав до них в село. 28.04.2014 року бойовики ДНР захопили м. Костянтинівку. З травня 2014 року звязок з батьком перервався і до цього часу місце його перебування невідоме. Після звільнення міста від бойовиків йому не вдалося звязатися з батьком і зайти його. Посилаючись на ст. 46 ЦК України, якою передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо в місці її постійного проживання не має відомостей про її місце перебування протягом шести місяців, якщо вона пропала без вісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, просить оголосити [PERSON] померлою особою. Оголошення батька померлим необхідно йому для оформлення спадщини на належну батькові частку квартиру. Представник заявника [PERSON] заяву [PERSON] підтримав. Суду додатково пояснив, що ним були здійснені запити до міграційної служби та до департаментів реєстраційних послуг різних областей України на предмет виявлення реєстрації місця проживання чи перебування [PERSON] в іншому місці. Але позитивних результатів це на дало. [PERSON] є співвласником [ADDRESS], в якій він постійно проживав. У квітні 2014 року в м. Костянтинівці відбувалися мітинги на підтримку проросійських активістів та сутички між учасниками мітингів. Сусіди [PERSON] повідомили [PERSON] про те, що бачили [PERSON] на цих мітингах. З того часу [PERSON] перестав виходити на звязок з сином, на телефонні дзвінки не відповідав, до них більше не приїздив. Ці події дають підстави припускати, що [PERSON] загинув під час цих сутичок. Заявник до поліції з приводу розшуку батька не звертався. Заінтересована особа [PERSON], яка також була допитана судом в якості свідка, за її згодою, суду показала, що її колишній чоловік [PERSON] проживав в [INFO], вони підтримували звязок один з одним по телефону. Останній раз у квітні 2014 року він приїздив до них в село. З травня 2015 року звязок перервався. Сусідка чоловіка, яка проживає поверхом вище, зателефонувала їй і повідомила, що у квартирі тривалий час [PERSON] не зявляється. Казала, що сусіди бачили його у квітні 2014 року на центральній площі м. Костянтинівка серед мітингувальників. Але його трупа ніхто не бачив. Куди він подівся ніхто не знає. З того часу ніяких відомостей про місце його перебування не має. Свідки [PERSON] і [PERSON] суду показали, що знають [PERSON] більше 20 років. Останній раз бачили його у селі Старопетрівка Бердянського району наприкінці весни 2014 року, він гостив у сина. [PERSON] розказувала, що [PERSON] не виходить з ними на звязок. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою [PERSON] Останній раз бачила [PERSON] в с. Старопетрівка у квітні 2014 року, він гостював у дружини та сина. Потім [PERSON] казала їй, що він в Армії. Де саме вона не знає. Згідно зі ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Заявник [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 10). [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] ( а.с.12). [PERSON] постійно проживав у цій квартирі. Як вбачається з пояснень заявника та заінтересованої особи [PERSON], яка також була допитана судом в якості свідка, [PERSON] з травня 2014 року не виходить з ними а звязок, у квартирі не зявляється. Вони припускають, що він міг загинути під час сутичок, які мали місце у квітні травні 2014 року в м. Костянтинівка Донецької області. Проте заявник до поліції з заявою про розшук батька до цього часу так і не звернувся. Суд критично ставить до показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є жителями села Старопетрівка Бердянського районі, які показали, що бачили [PERSON] останній раз у квітні 2014 року в с. Старопетрівка коли він гостював у сина та колишньої дружити. Інших належних і допустимих доказів, які б достовірно підтверджували відсутність [PERSON] в місці його постійного проживання в м. Костянтинівка, заявником суду не надано. З довідки управління праці та соціального захисту населення виконкому Бердянської міської ради від 08.11.2016р. вбачається, що в Єдиній інформаційній базі даних про облік внутрішньо переміщених осіб [PERSON] не значиться ( а.с.89). З довідки Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 15.11.2016 року видно, що у державному розшуку [PERSON] не перебуває (а.с.90). Донецька обласна військово-цивільна адміністрація у своїх листах від 30.11.2016р. та від 22.12.2016р. (а.с.128,131) повідомила суд про те, що за інформацією департаменту охорони здоровя облдержадміністрації [PERSON] за наданням медичної допомоги в лікувально-профілактичні заклади міста Костянтинівка в період з 01.04.2014р. по теперішній час не звертався. Місто Костянтинівка відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Інформація про проведення на території міста бойових дій, які призвели до загибелі людей, в Донецькій облдержадміністрації відсутня. Згідно з ч.3 ст.10, ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За вимогами ст.ст. 58-59 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що заявником не доведено, що його батько [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підставу припускати його загибель у зв'язку з воєнними діями. За таких підстав, у задоволенні заяви [PERSON] про оголошення померлим його батька [PERSON] необхідно відмовити. На підставі вищевказаного,

Outcome: dismissed