Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] \~звернулася до\~суду в\~інтересах неповнолітнього\~сина [PERSON] \~із заявою,\~де зацікавлена\~особа:Тячівський\~районний відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~юстиції (м.\~Івано-Франківськ) про встановлення факту батьківства,відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Діброва, Тячівського району, Закарпатської області, який помер [INFO] , являється батьком її сина [PERSON] , [INFO] , та про внесення змін в актову запис про народження [PERSON] , [INFO] , за № 4 від 22 січня 2004 року, складену виконкомом Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, де в графі «Прізвище» замість « [PERSON] » правильно записати « [PERSON] », у графі «По батькові» замість « [PERSON] » правильно вказати « [PERSON] », в графі «Батько» замість « [PERSON] » правильно вказати « [PERSON] », інші записи залишити тими самими. Заяву мотивує тим,\~що вона,[PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , у 2002-2004 роках перебувала у близьких стосунках із [PERSON] та від цих стосунків у них народився син [PERSON] з [INFO] . Оскільки із [PERSON] вони не були одружені офіційно, бо він на той час перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, то з етичних міркувань [PERSON] як батька сина [PERSON] у актовому записі про його народження не зазначала, а відомості про батька у актовому записі про народження сина [PERSON] були зазначені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за її заявою. [PERSON] допомагав їй ростити та виховувати сина [PERSON] , надавав кошти на його утримання і всі жителі їхнього села та родичі знають, що батьком її сина [PERSON] є [PERSON] . [INFO] [PERSON] раптово помер і за його життя вони так і не внесли зміни у актову запис про народження їхнього сина [PERSON] . \~ \~ \~Заявниця[PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просить заяву задовольнити. Неповнолітній син заявниці [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] з дитинства піклувався про нього, постійно говорив йому, що він його батько, цікавився його життям та успіхами в школі, постійно допомагав йому матеріально і всі жителі їхнього села знали, що він є сином [PERSON] . Представник зацікавленої особи Тячівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) начальник Руснак А.В. в судове засідання не з`явилася, однак, надіслала суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника ДРАЦСу та зазначила, що вирішення заяви залишає на розсуд суду. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та стверджено свідоцтвом про народження, неповнолітній [PERSON] народився [INFO] в с. Топчино, Тячівського району, Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації народжень 22 січня 2004 року зроблено відповідний запис за № 4, місце реєстрації - виконком Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області. Матір`ю у свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON] зазначено заявника [PERSON] , а відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони проживають по сусідству із заявницею [PERSON] та її неповнолітнім сином [PERSON] і з часу народження сина заявниці [PERSON] , нині вже покійний, навідував дитину вдома, допомагав сім`ї заявниці матеріально, всім розказував, що [PERSON] його рідний син. Про те, що [PERSON] являється сином [PERSON] знають усі жителі їхнього села Топчино. Як стверджено свідоцтвом про смерть, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам\~цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~\~ Стаття 121 СК України визначає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~статтями 122\~та\~125\~цього Кодексу. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 СК. Відповідно до статті 125 СК України, якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від матері\~визначається на\~підставі документа\~закладу охорони\~здоров`я\~про народження\~нею дитини; якщо\~мати та\~батько дитини\~не перебувають\~у шлюбі\~між собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: 1)\~за заявою\~матері та\~батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України, яка регламентує встановлення факту батьківства за рішенням суду, встановлено, що:\~1.\~У разі\~смерті чоловіка,\~який не\~перебував у\~шлюбі з\~матір`ю\~дитини,\~факт його\~батьківства може\~бути встановлений\~за рішенням\~суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. 2. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у\~частині третій статті 128\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. \~ \~ \~ \~Передумовою звернення\~до суду\~із заявою\~про встановлення\~батьківства є\~смерть особи,\~батьківство якої\~встановлюється,\~або оголошення\~її померлою.\~При цьому\~слід враховувати\~дату народження\~дитини:\~якщо помер\~батько дитини,\~яка народжена\~після 1\~січня 2004\~р.,\~факт його\~батьківства може\~бути встановлений\~на підставі\~різних доказів\~(зокрема,\~висновку судово-медичної\~експертизи). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Діброва, Тячівського району, Закарпатської області, який помер [INFO] , був біологічним батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Топчино, Тячівського району, Закарпатської області, а тому заяву [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved