Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що вона народилася 17.07.1954р. у м.Карпінськ Сверловської області РРФСР у сімї німця [PERSON] та українки [PERSON]. Відповідно до архівної довідки про реабілітацію від 25.03.2002р. її батько [PERSON], 1917р.н., німець за національністю, з 1942р. був мобілізований у промисловість з РККА в м.Каменськ-Уральський, а з 1944р. був переведений у спецпоселення в м.Карпинськ Свердловської області як особа німецької національності. Разом з ним у спецпоселенні знаходилась його родина: дружина [PERSON] та доньки [PERSON], [PERSON] Їх родина була знята з обліку спецпоселення та реабілітована у 1956р. Таким чином, вона за своєю національністю, визначеною по батьку, є німкенею. Однак в актовому записі та свідоцтві про шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладеним 06.11.1974р. в Шевченківському районному ЗАГС м.Запоріжжя, її національність вказана як українка, що не відповідає дійсності. Вона все життя сприймала себе як німкеню, підтримує національні традиції, святкує свята, з 1991р. є активним членом Запорізького відділення товариства німців в Україні, вивчає німецьку мову, культуру та традиції. Просить встановити факт приналежності її до національності «німкеня» та внести відповідні зміни до актового запису про укладання шлюбу з [PERSON]. Встановлення цього факту необхідно їй для відновлення етнічного походження її роду і поза судовим порядком вирішити це питання неможливо. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи - Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.1954р. у м.Карпінськ Сверловської області РРФСР народилась [PERSON]. ЇЇ батьками в свідоцтві про народження вказані: батько - [PERSON], національність «німець», мати - [PERSON], національність «українка». 06.11.1974р. Шевченківським райвідділом ЗАГС м.Запоріжжя було зареєстровано шлюбу між [PERSON], 29.05.1953р.н., та [PERSON], 17.08.1954р.н., дружині присвоєно після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON], про що зроблено актовий запис № 693 від 06.11.1974р. Вказаний шлюб розірваний Ленінським райвідділом ЗАГС м.Запоріжжя 22.12.1987р., актовий запис № 1289. Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишено «Єгорова». Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, виданого 16.02.2001р. Хортицьким відділом РАГС м.Запоріжжя заявниця змінила прізвище з «Єгорова» на «Грамс». Відповідно до архівної довідки про реабілітацію №5/2-Г5 від 25.03.2002р. документальними матеріалами архіву УМВС України у Дніпропетровській області підтверджується, що батько [PERSON] [PERSON], 1917р.н., ур. Ємельчинського району Житомирської області, німець за національністю, з 1942р. був мобілізований у промисловість РККА в м.Каменськ-Уральський, а з 1944р. був переведений у спецпоселення в м.Карпінськ Свердловської області як особа німецької національності. Разом із ним на спецпоселенні знаходилась його сімя: [PERSON], 1922р.н., дружина, [PERSON], 1946р.н., донька, [PERSON],1954р.н., донька. Сімя була знята з обліку спецпоселення 14.01.1956р. на підставі Указу ПВС СРСР від 13.12.1955 р. та на підставі Постанови ВР СРСР від 07.03.1991 р. «Про визнання незаконними та злочинними репресивні акти проти народів, які були піддані насильному переселенню та забезпечення їх прав» були реабілітовані. Згідно довідки Запорізького відділення товариства німців в Україні б/н від 10.04.2015р. [PERSON] є активним членом вказаного товариства з 1991р. Згідно висновку Хортицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ № 84/02-04/6-87 від 16.10.2015р. [PERSON] відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб від 06.11.1974р. в частині зазначення її національності як «німкеня» замість «українка». Згідно ст.11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Відповідно до ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ст.11 Закону України «Про національні меншини» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ст. 234,256 ЦПК України суд вправі встановити факт, що має юридичне значення. Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази на їх підтвердження, проаналізувавши вимоги діючого законодавства, суд вважає необхідним встановити факт належності заявниці [PERSON] до національності «німкеня», оскільки зібраними у справі доказами підтверджується, що її батьком є [PERSON], який за національністю є німець, її родина у звязку з належністю до цієї національності була репресована і знаходилась на спецпоселенні, в подальшому була реабілітована, заявниця сприймає себе як німкеню, підтримує національні традиції, вивчає німецьку мову та культуру, приймає активну участь в діяльності Запорізького відділення німців в Україні. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення її особистих немайнових та інших прав, і це сприятиме реалізації її права на вільний вибір своєї національності та її відновлення. Іншої можливості встановити цей факт вона не має, оскільки в позасудовому порядку органами реєстрації актів цивільного стану заявнику було відмовлено у виправленні відомостей про її національність. Наявність спору про право суд в даному випадку не вбачає. У звязку з чим суд вважає необхідним встановити факт приналежності заявника [PERSON] до національності «німкеня» і зобовязати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ внести відповідні зміни до актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) Н.М. №693 від 06.11.1974р. На підставі викладеного, вказану заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved