Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. В обгрунтування своїх позовних вимог заявник вказав, що він являлася сином [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. В лютому 1997 року [PERSON] вибула із с. Нова Гребля і по даний час за місцем її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Постільки мати заявника [PERSON] тривалий час зловживала алкогольними напоями, між нею та заявником з цього приводу склалися напружені стосунки, заявник не намагався встановити її місцезнаходження, вважаючи, що вона сама повідомить про місце її перебування. З часу зникнення минуло більше девяти років, однак ніяких відомостей про місце перебування матері заявника - [PERSON], а тому у заявника виникли обґрунтовані припущення факту її смерті.. \~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо за місцем її проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років. Факт оголошення [PERSON] померлою, заявнику необхідно для прийняття та оформлення спадщини. В судове \~засідання \~заявник [PERSON] не зявився, при цьому до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, свої \~вимоги \~підтримує \~повністю \~і просить їх задовольнити. \~ В судове засідання представник заінтересованої\~особи Новогребельської сільської ради Жашківського району Черкаської області не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати без його участі та не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перевіривши викладені у заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Порядок розгляду справ про оголошення особи померлою регулюється главою\~4\~розділу\~4 ЦПК України, а справ про встановлення факту смерті особи\~главою\~4\~розділу\~6 ЦПК України. За положеннями\~ст. 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у\~Цивільному кодексі України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Частиною четвертою вищезазначеної статті передбачено, що порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Заявник в тексті заяви, із якою він звернувся до суду, посилається на те, що в [PERSON] у 1997 році вибула з місцю її постійного проживання в [INFO] і з того часу про неї немає ніяких відомостей, при цьому вказуючи, що він не намагався встановити її місцезнаходження, тобто не вживав заходів до розшуку матері. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] по місцю її попереднього проживання в [INFO] протягом періоду з 15 лютого 1992 року по 20 лютого 1997 року підтверджується лише довідкою Новогребельської сільської ради Жашківського району Черкаської області № 465 від 07 вересня 2016 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи наявні докази в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність відомостей про місцеперебування особи у місці її постійного проживання протягом трьох років, вживання заявником заходів до розшуку особи, неможливість встановлення місця знаходження даної особи, та були б підставою для оголошення [PERSON] померлою, а тому вважає, що заявнику у задоволенні заяви про оголошення [PERSON] померлою необхідно відмовити за відсутності правових підстав відповідно до положень\~ст. 46 ЦК України. На \~підставі \~вищевикладеного та \~

Outcome: dismissed