Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, під час розгляду справи уточнив вимоги, обґрунтовуючи тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1201 га, розташована, за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 03 березня 1998 р. Маючи намір в установленому законом порядку зареєструвати своє право власності на зазначену вище земельну ділянку у державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, він зайнявся підготовкою необхідних для цього документів. В ході підготовки було виявлено, що у правовстановлюючому документі - Державному акті на право приватної власності на землю від 03 березня 1998 р. не вірно вказано його по-батькові. Так, відповідно до паспорту громадянина України, його ім'я [PERSON], а в державному акті помилково зазначено [PERSON]. Побачивши це, він звернувся до Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та показав цю невідповідність, у сільській раді секретар виправила цо помилку та засвідчила виправлення своїм підписом та печаткою сільської ради. Після цього, він звернувся до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з відповідною заявою. Але йому було відмовлено у державній реєстрації його права власності на земельну ділянку через те, що Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 03 березня 1998 р. містить закреслені слова та виправлення. Тому він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просить суд встановити факт належності [PERSON], Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 03 березня 1998 р, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS]. До початку відкритого судового засідання заявник надав суду заяву в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази в обґрунтування заяви, у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч.3 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В матеріалах справи є копія паспорта громадянина України [PERSON], серія [NUMBER] виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 17.12.1997 року. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданого 03.03.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №440, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Олександрівської сільської Ради народних депутатів від 22.01.1998 року №08 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1201 га в межах згідно з планом, розташовану на території с. Олександрівка, вул. [ADDRESS] Олександрівської сільської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку. У державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 03.03.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №440, по-батькові власника зазначено «[PERSON]». Проте, по-батькові у паспорті громадянина України, зазначено як «[PERSON]». Через допущення вказаної помилки в зазначенні по-батькові заявника він не може вчинити дії, як власник земельної ділянки. Підсумовуючи викладене, суд вважає доведеною вимогу заявника щодо належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданого 03.03.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №440. Суд, оцінюючи представлені докази та проаналізувавши обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved