Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Заявник [PERSON]. звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті сестри [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] у м. Луганськ, Луганської області, Україна, тобто на тимчасово окупованій території. В обґрунтування заяви [PERSON]. зазначила, що [INFO] померла її сестра [PERSON] у віці 78 років у м. Луганськ, Луганської області. Про смерть сестри 17.05.2016року було складено лікарем [PERSON] лікарське свідоцтво про смерть №669, видане Державним управлінням «Луганське республіканське бюро судово-медичних експертиз трупів» Луганської народної республіки, де зазначено, що [PERSON], проживаюча за адресою: [ADDRESS] померла вдома, причиною смерті у довідці зазначено: післяінфарктний кардіосклероз. Таким чином, її сестра померла на тимчасово окупованій території. Звернувшись з заявою до Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про отримання свідоцтва про смерть, отримала письмову відмову від 22.06.2016року за №3294/11-04-05 у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON]. Таким чином вона позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті в органах РАЦСу, оскільки видане лікарське свідоцтво є недійсними з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту смерті сестри необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть Українського зразку та подачі документів до нотаріальної контори та впорядкування спадкових прав. Від представника заявника [PERSON]. - [PERSON], діючого на підставі нотаріально посвідченої довіреності до суду надійшла заява, в якій останній вимоги про встановлення факту смерті просить задовольнити та провести розгляд справи за його відсутності. Представник зацікавленої особи Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, ознайомившись із документами, не має заперечень щодо поставлених вимог у заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON]., [INFO] є сестрою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], про що в книзі записів громадського стану про народження [INFO] проведено відповідний запис, копією свідоцтва про шлюб укладеного між [PERSON]. та [PERSON], виданого 25.12.1986року, серії [NUMBER], актовий запис №612, копією свідоцтва про шлюб укладеного між [PERSON] та [PERSON], виданого 25.04.1975року, серії [NUMBER], актовий запис №182. Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть № 669 від 17.05.2016року, виданого Державним управлінням «Луганське республіканське бюро судово-медичних експертиз трупів», [PERSON] проживаюча за адресою: [ADDRESS] померла [INFO], де також зазначено, що [PERSON] померла вдома, причиною смерті у довідці зазначено: післяінфарктний кардіосклероз. Згідно листа Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 22.06.2016року за № 3294/11-04-05, представнику заявника [PERSON]. - [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO] у м.Луганську Луганської області Україна, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ: лікарське свідоцтво про смерть видане відділом судово-медичної експертизи трупів м.Луганська, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Луганськ визначений такими населеним пунктом. Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; - повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; - повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. При оцінці вищезазначених документів як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За таких підстав надана заявником медична документація у вигляді лікарського свідоцтва про смерть № 669 від 17.05.2016року, виданого Державним управлінням «Луганське республіканське бюро судово-медичних експертиз трупів» Луганської народної республіки, суд визнає належним і допустимим доказом на підтвердження факту смерті [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] у м. Луганськ, Луганської області, Україна, є доведеним та підтвердженим, визнаним судом належним та допустимим, на підставі чого подана заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для прийняття спадщини. Виходячи зі змісту статті 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Тобто рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, в даному випадку факту смерті, є підставою для видачі відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтва про смерть.

Outcome: approved