overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме диплому йому [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник посилається на те, що 20 липня 1980 року він отримав документ про навчання - диплом, в якому була допущена помилка в зазначенні його прізвища, а саме замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». На підставі наведеного просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - диплому [NUMBER], виданого ПТУ №19 м. Дрогобича Львівської області 20 липня 1980 року, оскільки встановлення даного факту необхідно йому для оформлення пенсії по інвалідності. В судове засідання заявник не з'явився, до суду від представника заявника надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, доводи заяви підтримує, просить задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи - Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 липня 1980 року середнім професійно-технічним училищем № 19 м. Дрогобича Львівської області було видано Диплом [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] на ім'я [PERSON] про те, що він закінчив ПТУ та отримав професію столяра (3). Згідно паспортних даних прізвище заявника значиться «[PERSON]» (а.с. 5). Факт того, що «[PERSON]» та «[PERSON]» є однією і тією ж особою, і що Диплом [NUMBER], виданий ПТУ №19 м. Дрогобича Львівської області 20 липня 1980 року належить заявнику [PERSON] підтверджується: - паспортом (а.с. 5); - військовим квитком (а.с. 7); - довідкою до акту огляду медико-соціальною експертою комісією (а.с. 8). Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практичку у справах про встановлення фактів, що маюсь юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає встановленим той факт, що Диплом [NUMBER] виданий ПТУ №19 м. Дрогобича Львівської області 20 липня 1980 року на прізвище «[PERSON]», дійсно належить [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки під час укладення даного договору його прізвище було зазначено як [PERSON], а в посвідці на постійне проживання вказано [PERSON], що позбавляє його права вільно розпоряджатись земельною ділянкою. Тому просить встановити факт належності договору купівлі-прожажу земельної ділянки, розташованої за адресою м. Суми, автогаражний кооператив «Автолюбитель», ділянка [NUMBER], від 7.09.2004 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просить справу слухати в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду заяви повідомлений належним чином. В судове засідання сторони не з'явилися, були повідомлені належним чином, в зв'язку з чим суд розглянув заяву відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України без фіксації технічними засобами. На підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що посвідка на постійне проживання видана на ім.'я [PERSON] (а.с.4), в картці фізичної особи - платника податків прізвище також зазначено як [PERSON] (а.с.6), згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця прізвище заявника звучить як [PERSON] (а.с.7).Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки договір укладено між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 256 ч1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвища, ім'я по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'я, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Тому необхідно встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі - продажу квартири, вказуючи на те, що в паспорті та свідоцтві про народження, значиться як [PERSON]. 18.02.2002 року уклав договір купівлі-продажу однокімнатної квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно з зазначеним договором, зареєстрованим в реєстрі за №381, посвідченим приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] в зазначеному договорі купівлі-продажу помилково зазначено ім'я покупця - [PERSON], замість вірного - [PERSON]. В даний час постало питання про продаж квартири, в зв'язку з чим було виявлено помилку, що в подальшому стане перешкодою при оформленні документів купівлі-продажу квартири. Просить суд встановити факт належності йому - [PERSON], [INFO], уродженцю м. Мангишлак, Республіки Казахстан та жителю м. Знам’янка Кіровоградської області договору купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Кіровоградської області, де його ім'я помилково зазначене як - [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явився, але надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просить суд справу розглядати за своєї відсутності. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно паспортних даних [PERSON] народився [INFO]. Згідно з посвідченням №000010 виданим 22.11.2011 року, що посвідчує закінчення навчання у ВСП Одеської залізниці та здобуття професії - провідник пасажирських вагонів, ім'я заявника зазначено як [PERSON]. Згідно з договором купівлі - продажу квартири укладеним 18.02.2002 року між заявником та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом міського нотаріального округу [PERSON] покупця зазначено як - [PERSON]. Таким чином, зазначене не дає можливості заявнику в подальшому продати свою квартиру. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому суд вважає встановленим факт належності договору купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] зарестрованого в реєстрі за №381 на ім'я [PERSON] - [PERSON]. Відповідно до ст.235 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, а тому повинні бути віднесені на рахунок заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що дійсно посвідчення (категорія -4) [PERSON] В-П № 454689, видане Київською обласною державною адміністрацією, 8 вересня 1999 року на ім.»я [PERSON], належить [PERSON], як одній і тій же особі. Заявник в судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не зявилися, подавши до суду письмову заяву про можливість розгляду справи у їх відсутності, вимоги заяви визнали, не заперечували проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. Згідно ч.1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. \~\~Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~ суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи є докази належності [PERSON] посвідчення (категорія -4) [PERSON] В-П № 454689, видане Київською обласною державною адміністрацією, 8 вересня 1999 року, а також визнання заінтересованою стороною вимог заяви не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, таке визнання може бути прийнято судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказуючи, що 08.04.2017 року помер його батько, [PERSON], якому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю належала земельна ділянка площею 0,3518 га на території Єгорівської сільської ради, призначена для обслуговування житлового будинку - 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства- 0,1018 га. Прізвище батька у держакті записане - [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, яку він не може отримати через невідповідність прізвищ батька у свідоцтві про смерть та у держакті на право приватної власності на землю. Оскільки іншим способом він не може довести належність батьку Державного акту, а відповідно, і земельної ділянки, тому просив встановити в судовому порядку факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 127890, оформленого на ім*я [PERSON]. У судове засідання заявник не з*явився, у заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа в судове засідання надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника, рішення просила прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що власником земельної ділянки площею 0,3518 га, розташованої на території Єгорівської сільської ради, призначеної для обслуговування житлового будинку - 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства- 0,1018 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю є [PERSON], який мешкає по вул.Ювілейній, 22 у с.Єгорівка Волноваського району Донецької області.( а.с.8) Батьком заявника у свідоцтві про народження серії VІІ-УP № 0115893, виданому 14.11.1966 року Єгорівським с/ЗАГС Волноваського району Донецької області записано [PERSON]І.( а.с.5) Згідно паспорту [PERSON], [INFO], місцем його реєстрації є с.Єгорівка, вул.Ювілейна, 22. ( а.с.7) 08.04.2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 980447, виданим 10.04.2017 року виконкомом Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області.( а.с.6) З*ясувавши усі обставини, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що померлий [PERSON] є батьком заявника, був зареєстрований за тією ж адресою, за якою мешкає власник Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 127890. Інших мешканців за тією ж адресою, що мають такі ж прізвище, ім*я та по-батькові немає, заінтересована особа заперечень проти заявлених вимог не надала, тому суд приходить до висновку, що померлий [PERSON] дійсно був власником державного [PERSON] та йому належала земельна ділянка на території Єгорівської сільської ради на підставі вказаного Державного [PERSON], тому суд вважає вимоги заявника обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки встановлення цього факту має для нього юридичне значення, бо надає право на здійснення спадкового права. На підставі ст.ст.10, 12, 13, 76, 77, 258, 263-265, 315 ч.1 п.6 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказуючи, що на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ДН № 017680 від 15.04.1998 року, йому передано у постійне користування земельну ділянку площею 0,7600 га, що розташована на території Новоандріївської сільської ради та призначена для ведення особистого підсобного господарства. За паспортом його ім`я - [PERSON] , у Державному акті ім`я власника записане- [PERSON] , що перешкоджає йому підтвердити право власності на земельну ділянку та здійснити свої права власника майна, позасудовим порядком не має можливості виправити описку, тому просив встановити в судовому порядку, що Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ДН № 017680 від 15.04.1998 року, виданий на ім`я [PERSON] , належить йому. У судове засідання заявник не з`явився, у заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, заперечень проти заявлених вимог не надала, надіслала заяву про розгляд справи без участі представника Волноваської міської військово - цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Відповідно паспорту заявника, його прізвище, ім`я та по-батькові- [PERSON] .( а.с.4-5) Державний акт серії [NUMBER] від 15.04.1998 року на право постійного користування землею площею оформлений на ім`я [PERSON] . (а.с.6) Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути розглянуті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для здійснення його прав користувача земельної ділянки, яке іншим способом він підтвердити не має можливості. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що Державний акт на право постійного користування землею серії І-ДН № 137674, оформлений на прізвище [PERSON] , дійсно належить заявникові, тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування заявлених вимог вказав, що він з метою оформлення пенсії звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. При вивченні документів поданих ним працівниками установи було виявлено розбіжність в написанні прізвища заявника, а саме, в трудовій книжці заповненої 24.09.1973 року вказано прізвище ім`я по-батькові як « [PERSON] », тоді як правильним прізвище ім`я по-батькові заявника є « [PERSON] ». Іншим шляхом, крім звернення до суду, усунути ці розбіжності не видається можливим, а тому заявник був змушений звернутись до суду та просить суд встановити факт належності йому трудової книжки, заповненої 24.09.1973. Відповідно до ухвали суду від 22.07.2019 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження за участю заявника і заінтересованої особи. Заявник в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно чинного законодавства, проте на адресу суду надійшла заява, в якій при розгляду заяви поклались на розсуд суду та просили справу розглядати без участі їх представника. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту [NUMBER] , виданого 30 квітня 1999 року Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 березня 1957 року, актовий запис №52, прізвище ім`я по-батькові заявника « [PERSON] », дата народження заявника 23.02.1957 [INFO] . З дослідженої в судовому засіданні копії трудової книжки, заповненої 24 вересня 1973 року вбачається, що вона заповнена на російській мові на ім`я - « [PERSON] ». Згідно п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту\~належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме трудова книжка, яка заповнена 24 вересня 1973 року, належить [PERSON] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні прізвища ім`я по-батькові заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на отримання пенсії, а тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги заявника підлягають до задоволення. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В своїй заяві зазначив, що звернувшись до Управління Пенсійного фонду м. Авдіївка для призначення йому пенсії, він повинен був надати перелік документів, зібравши його було виявлено, що у його документах була виявлена помилка та розбіжність, а саме, у його паспорті, воєнному квитку, картці платника податків, свідоцтві про народження - ім'я по батькові вказане «[PERSON]», а у трудовій книжці від 01.12.1969 року та у вкладиші до трудової книжки, який видано 12.09.1988 року, його ім'я по батькові записано як «[PERSON]». За таких обставин для отримання пенсії заявнику необхідно підтвердити, трудова книжка та вкладиш до неї належить саме заявнику. Встановлення даного факту заявнику потрібно для оформлення пенсії. У судовому засіданні заявник, підтримав доводи, викладені в заяві, та наполягав на їх задоволенні. Представник зацікавленої особи, який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог заявника. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно документів заявника а саме: паспорту серії [NUMBER] виданого 12.11.2013 року Авдіївським МС ГУДМС України в Донецькій області, картці платника податків від 12.05.1998 року, виданої Ясинуватською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області, воєнному квитку серії [NUMBER], свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого 16.10.1953 року ім'я по батькові заявника зазначене як «[PERSON]». Так, у трудовій книжці [NUMBER] від 01.12.1969 року та у вкладиші до трудової книжки [NUMBER], який видано 12.09.1988 року , ім'я заявника по батькові записано як «[PERSON]». Факт належності правовстановлюючого документу можливо встановити тільки судовим рішенням, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного факту. Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки він пов'язаний з правом заявника на отримання пенсії.

Outcome: approved