Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання недієздатним її чоловіка, [PERSON] , [INFO] . В заяві зазначає, що її чоловік є інвалідом І групи з 2007 року, після перенесеного інсульту в нього параліч правої сторони тіла, повна відсутність мови, утворилася кіста головного мозку, яка викликає постійні напади епілепсії. Її чоловік не здатен самостійно вдягатися, приймати їжу, обслуговувати себе та контролювати свою поведінку, потребує постійного стороннього догляду. Внаслідок психічного розладу [PERSON] поводиться пасивно, не реагує на звернення до нього, не здатен контролювати свою поведінку, вчиняє дії які становлять небезпеку для його життя та оточуючих осіб. Вважає, що він за станом свого здоров`я не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними. Просить призначити її опікуном [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала повністю. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вислухавши пояснення заявника, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.39\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З довідки до акту огляду МСЕК серія АД №164376 від 25.06.2011 року [PERSON] є інвалідом І групи, безстроково, потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку № 470 судово-психіатричного експерта КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради від 05 листопада 2020 року [PERSON] , 1958 року народження, на теперішній час виявляє ознаки психічного розладу у вигляді судинної деменції, в результаті він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1ст.\~40\~ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Правилами ст.41\~ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.\~60\~ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст.\~63\~ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч.6 ст.\~300\~ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] . Враховуючи, що відповідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд за поданням органу опіки та піклування призначає опікуна над фізичною особою у разі визнання її недієздатною, проте відповідний орган опіки та піклування з таким поданням до суду не звертався, суд не вбачає підстав для призначення [PERSON] опікуном [PERSON] .

Outcome: partial