Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON], мотивуючи тим, що [PERSON], є інвалідом І-ої групи довічно, в Залучанському дитячому будинку-інтернаті [PERSON] проживає з 22.10.1992 р., остання страждає стійким хронічним психічним розладом-розумовою відсталістю тяжкого ступеня, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Інтелект знижений не відповідає розвитку. Контакту продуктивному не доступна. Звернену мову розуміє. Мова не розвинута. Словниковий запас відсутній. Час проводить одноманітно, нічим не цікавиться. Емоційно не стійка, часто збуджується, конфліктує. Навики самообслуговування недостатні. Свій стан не усвідомлює. Потребує постійного стороннього контролю, догляду та опіки зі сторони вихователів та обслуговуючого персоналу, а тому заявник вимушений звернутися до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною. Представник заявника в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності заяву підтримав та просив її задоволити. Представник зацікавленої особи: Управління праці та соціального захисту Снятинської РДА в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що проти заяви не заперечує, просив справу розглядати за його відсутності. Представник зацікавленої особи: Органу опіки та піклування Горішньозалучанської сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що проти заяви не заперечує, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення зі слідуючих мотивів:з свідоцтва про народження Серія И-МИ №493195, виданого на [PERSON], вбачається, що остання народилася [INFO], згідно витягу із акта огляду МСЕК слідує, що у [PERSON] наявна перша група інвалідності з дитинства довічно, з висновку судово-психіатричної експертизи 88/2017 р. від 22.03.2017 р. слідує, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом-розумовою відсталістю тяжкого ступеня. Зазначене захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до п. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В п.1 ст.41 ЦК України вказано, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З наведених підстав, судом встановлено, що оскільки [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - глибокою розумовою відсталістю, а тому не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі викладеного, зважаючи на те, що визнання [PERSON] недієздатною необхідно для захисту її інтересів, оскільки вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому слід визнати її недієздатною. Відповідно до ст. 66 ЦК України, зважаючи на те, що недієздатній не призначено опікуна, опіку над нею здійснюватиме заклад, в якому перебуватиме недієздатна [PERSON] - Залучанський дитячий будинок-інтернат. Відповідно до зазначеного, на підставі ст.ст. 39-41, 66 ЦК України,

Outcome: approved