Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про визнання [PERSON] , посилаючись на те, що з 2015 року останній встановлено діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдальний синдром, у зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря психіатра. Зазначає, що останнім часом сестра стала замкнута, неконтактна, часто буває агресивною як до колег по роботі так і до керівництва, на зауваження реагує неадекватно, не розуміє своїх дій, у зв`язку з чим потребує сторонньої допомоги. А тому, просила визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною та встановити опіку. В судове засідання заявниця не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, через канцелярію суду надала заяви про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Заінтересована особа Яблунівська сільська рада Білоцерківського району Київської області направила до суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу здоров`я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою заявниці [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Згідно довідки №02-33/2732 від 06.11.2019 року, виданої Яблунівською сільською радою Білоцерківського району Київської області № 02-31/87 від 09.12.2019 року, [PERSON] , 1981 року народження, зареєстрована та фактично постійно проживає по [ADDRESS] ./а.с. 7/. Відповідно до характеристики [PERSON] , оператора машинного доїння МТФ №1, 1981 р.н., наданої директором ТОВ «СВК ім.. Щорса» [PERSON] , [PERSON] працює в господарстві з вересня 2015 року, однак протягом останніх десяти місяців ставлення до роботи та до оточуючих помітно змінилося. [PERSON] стала замкнутою в собі, з колегами по роботі не контактує, уникає будь-якого спілкування. Часто замкнутість змінюється різкою агресією по відношенню як до колег по роботі так і до керівництва ферми. Така поведінка негативно позначається на якості її роботи. На зауваження реагує неадекватно /а.с. 8/. З відповіді Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської районної ради «Білоцерківська центральна районна лікарня» № 01-07/04-652 від 14.11.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в Білоцерківському районі, с. Яблунівка, з 2015 року зверталася за медичною допомогою до лікаря-психіатра. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром /а.с. 10/. Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № -70-ц від 10 червня 2020 р., [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад шизофренію, параноїчної форми, із безперервно-прогредієнтним перебігом,\~ ступінь виразності хворобливих змін психіки у [PERSON] такий, що за своїм психічним станом вона може, але не у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно даних отриманих з амбулаторної картки [PERSON] , відомо, що погіршення психічного стану під експертної відбулось у 2015 році, ступінь виразності даних розладів був таким, що чинив суттєвий вплив на її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, хоч і не позбавляв її цієї здатності. Цивільний кодекс України, в залежності від психічного розладу та здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, передбачає такі правові наслідки, як: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (ст. 36 ЦК України - якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними); визнання фізичної особи недієздатною (ст. 39 ЦК України - якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними). Таким чином, зібрані у справі докази дають підстави для визнання [PERSON] обмежено дієздатною, оскільки належними доказами у справі підтверджено, що в силу свого захворювання вона може, але не у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ст. 37 ЦПК України регламентовано, що над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини. Правочини щодо розпорядження майном та інші правочини, які виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника. Відмова піклувальника дати згоду на вчинення правочинів, що виходять за межі дрібних побутових, може бути оскаржена особою, цивільна дієздатність якої обмежена, до органу опіки та піклування або суду. Одержання заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів особи, цивільна дієздатність якої обмежена, та розпоряджання ними здійснюються піклувальником. Піклувальник може письмово дозволити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно одержувати заробіток, пенсію, стипендію, інші доходи та розпоряджатися ними. Особа, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно несе відповідальність за порушення нею договору, укладеного за згодою піклувальника, та за шкоду, що завдана нею іншій особі. Згідно ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Ч. 4\~ ст. 63 ЦК України визначено, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Призначення опікуна (піклувальника) в разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку в повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною (обмежено дієздатною) особою. Проаналізувавши викладене, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною (обмежено дієздатною) вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~ Отже, призначення опікуна (піклувальника) недієздатній (обмежено дієздатній) особі, на думку суду, переслідує перш за все не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Таким чином, за відсутності заперечень Орган опіки та піклування Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області щодо доцільності призначення піклувальником над [PERSON] її сестри [PERSON] , враховуючи, що вона може бути піклувальником, не заперечує проти призначення її піклувальником над сестрою, що було нею особисто підтверджено у судовому засіданні, та в заяві, крім того обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення [PERSON] опікуном (піклувальником) судом не встановлено, за таких обставин в інтересах [PERSON] , суд вважає необхідним визнати її обмежено дієздатною, встановити над нею піклування, та призначити сестру [PERSON] її піклувальником. Згідно приписів ст. 300 ч.ч. 5-9 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання рішенням суду про це законної сили, з метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial