Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Заявник [PERSON] через свого представника - адвоката [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON] В заяві вказала, що вона подана у зв'язку з вчиненням [PERSON] неодноразових дій насильницького характеру, що призвели до тілесних ушкоджень - підшкірного розриву сухожилка розгинача 5 пальця правої кисті, зовнішніх побоїв. Заявник проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. За цією адресою проживають та зареєстровані: її дочка - [PERSON], її мати - [PERSON], її рідна сестра [PERSON] та без реєстрації, інших правовстановлюючих документів, без дозволу інших власників квартири проживає чоловік її рідної сестри - [PERSON] Образи та психологічний тиск, здійснюються щодня. Намагання вчинити дії насильницького характеру виникали неодноразово. З цих підстав викликалася поліція. Проте, 26.10.2018 року [PERSON] вчинив насильницькі дії до заявника, які виявилися у тілесних ушкодженнях - побоях та пошкодженні пальця правої кісті. 26.10.2018 року дільничнім офіцером поліції в Деснянському районі ГУ Національної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Кабан М.Ю. прийнята усна заява заявника, про вчинення правопорушення [PERSON], який вчинив щодо неї насильницькі дії фізичного характеру. 29.10.2018 року було проведено експертне дослідження судово-медичним експертом щодо фізичних ушкоджень, нанесених [PERSON] Заявником отриманий консультативний висновок від 05.11.2018 року в Київському міському ортопедичному центрі ендопротезування, хірургії та реабілітації про ушкодження пальці та встановлений діагноз - підшкірний розрив сухожилка розгинача 5 пальця правої кисті. До Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2018 року внесена заява та відкрито кримінальне провадження № 12018100030009369 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження). Погрози та образи [PERSON] відносно заявника перейшли в фазу фізичних дій і остання побоюється, що безкарність та вчинення без відповідних заборон цього факту насильства може призвести до більш і негативних наслідків та побоюється за своє здоров'я та життя. У зв'язку з вищевикладеним [PERSON] просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON], яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON]: заборонити [PERSON] перебувати в місці реєстрації та місці проживання [PERSON], за адресою: [ADDRESS], заборонити [PERSON] наближатися ближче ніж на сто метрів до [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. За місцем реєстрації заявника [PERSON], взяти особу, щодо якої може бути винесений обмежувальний припис - [PERSON] на профілактичний облік. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляду в судовому засіданні. Ухвалою від 19.12.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи: [PERSON], витребувано з Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації інформацію про зареєстрованих у квартирі [ADDRESS] осіб та інформацію про належність вказаної квартири на праві власності особам, якщо вона перебуває у власності. 28.12.2018 року заінтересованою особою [PERSON] подано до суду письмові пояснення із запереченнями щодо доводів та обставин викладених в заяві [PERSON] В судовому засіданні заявник - [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] заяву підтримали з підстав викладених в ній, просили її задовольнити в повному обсязі. Заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON] та представник заінтересованої особи [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, не визнали у повному обсязі, просили відмовити в задоволенні заяви. [PERSON] суду пояснив, що проживає за адресою: [ADDRESS] близько 20 років разом з дружиною. Поліція приїздила на виклик його дружини [PERSON] Фактичне спільне проживання у даній квартирі можна охарактеризувати як проживання у комунальній квартирі. В даний час виникла ситуація, коли [PERSON], [PERSON] та [PERSON] намагаються вижити його і дружину з квартири. [PERSON] суду пояснила, що конфлікт виник у зв'язку з тим, що мати [PERSON] купила квартиру сестрі - [PERSON] Сварку, яка сталася 26.10.2018 року спровокувала [PERSON], яка знаходилась у нетверезому стані. Чоловік має кімнату по [ADDRESS], де проживає дочка з сім'єю, його брат з сім'єю, син та недієздатна мати чоловіка, коли знаходиться не в лікарні. Чоловік не бив сестру та племінницю. Саме вона викликала поліцію 26.10.2018 року через те, що сестра била чоловіка. Вислухавши заявника, її представника, заінтересованих осіб: [PERSON], [PERSON], представника заінтересованої особи [PERSON] - [PERSON], заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява не підлягає не задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи убачається, що заявнику - [PERSON], [PERSON], заінтересованій особі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях належить квартира [ADDRESS]. [PERSON] є дочкою заінтересованої особи - [PERSON] від першого шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про народження. У зв'язку із укладенням шлюбу дочка заінтересованої особи [PERSON] - [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.08.2015 року вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. [PERSON] є дочкою заявника - [PERSON] [PERSON] є матір'ю заявника - [PERSON] та заінтересованої особи - [PERSON] Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою станом на 09.01.2019 року зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] однією сім'єю у незареєстрованому шлюбі. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.03.1999 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Отже, вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], заінтересована особа: [PERSON], дочка заінтересованої особи: [PERSON] - [PERSON], завник - [PERSON], дочка заявника [PERSON] - [PERSON] та дочка [PERSON] - [PERSON], однак, фактично проживають: заявник - [PERSON] її дочка - [PERSON], [PERSON], заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до протоколу прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.10.2018 року дільничнім офіцером поліції в Деснянському районі ГУ Національної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Кабан М.Ю., вбачається, що останнім прийнята усна заява [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], про вчинення правопорушення [PERSON], [INFO], який вчинив щодо неї насильницькі дії фізичного характеру. 29.10.2018 року було проведено експертне дослідження судово-медичним експертом Трач В.П. щодо фізичних ушкоджень, нанесених приблизно о 00 год. 05 хв. за адресою: [ADDRESS] [PERSON] При огляді виявлено: синці - на тілі правого передпліччя в середній та нижній третинах, розмірами 3x1,5 см. і 4,5х2,5 см., синього кольору, невизначеної форми, неоднорідні; переривчасте садно - по передній поверхні правого колінного суглобу, продовженої форми, розмірами 3,5x1.5 см., вкрите бурими кірками вище рівня неушкодженої шкіри; на 5-й палець правої кисті накладена фіксуюча пов'язка. У подальшому [PERSON] отриманий консультативний висновок від 05.11.2018 року в Київському міському ортопедичному центрі ендопротезування, хірургії та реабілітації про ушкодження пальців та встановлений діагноз - підшкірний розрив сухожилка розгинача 5 пальця правої кисті. Показано: консервативне лікування в спеціальній шині 6 тижнів та лікування Остеогеноном (2 таблетки -2 рази на день) курсом 2 місяці. До Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2018 року внесена заява [PERSON] та відкрито кримінальне провадження № 12018100030009369 за ознаками ч. 1ст. 125 КК України. Однак, як вбачається зі змісту листа начальника Деснянського УП ГУНП в м. Києві Косовського О.Г. від 16.04.2018 року, адресованого [PERSON] з сім'єю [PERSON] було проведено профілактичну бесіду про недопущення домашнього насильства в сім'ї, а також попереджено про відповідальність у разі повторного правопорушення. Крім того, як вбачається з матеріалів справи аналогічний лист надано і [PERSON] про проведення профілактичної бесіди з сімєю [PERSON] про недопущення домашнього насильства в сім'ї, а також попереджено про відповідальність у разі повторного правопорушення. Отже, вбачається, що [PERSON] не було притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, окрім як проведення профілактичної бесіди про недопущення домашнього насильства в сім'ї та попереджено про відповідальність у разі повторного правопорушення. Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Пунктами 6, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов'язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. За п. 9 ч. 1ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Важливим є те, що виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов'язків держави, які невід'ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (див. пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). При вирішенні питання домашнього насильства, суд вважає за необхідне зазначити, що суд при оцінці даного питання, повинен переконатися, чи ґрунтується відповідна вимога на достатній доказовій базі. Допитана в суді у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак наразі фактично проживає з сім'єю в кімнаті, яка належить [PERSON] по [ADDRESS]. Вважає, що сварку, яка сталася 26.10.2018 року провокувала тітка [PERSON]. На її думку [PERSON] не міг нанести удари [PERSON], оскільки він порядна людина і ніколи такого б не зробив. [PERSON] добре відноситься до неї та її брата. Допитана у якості свідка [PERSON] суду показала, що 26.10.2018 року близько 22 год. 00 хв. [PERSON] почав стукати посудом, у зв'язку з чим її мати зробила йому зауваження, від чого він кинувся в бійку, наносячи удари матері. [PERSON] вивернув мамі палець та вибив телефон. 27.10.2018 року мама звернулась в поліцію та пройшла медичний огляд. 26 та 27 жовтня викликали поліцію. [PERSON] в квартирі проживає близько 19 років. Бабуся в момент конфлікту також була на кухні. Особисто не бачила [PERSON], якому мама робила зауваження, але чула, що вони сваряться. Допитана в суді у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. До цього часу проживала за іншою адресою. Конфлікти в сімї почалися з 2018 року. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 листопада 2018 року (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18. Крім того, у вказаній постанові роз'яснено, що під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Оцінюючи надані сторонами по справі докази суд дійшов висновку про наявність конфліктних взаємовідносини між сімями [PERSON] та [PERSON], які проживають в одній квартирі. Однак, заявником та її представником в процесі розгляду справи жодним чином не доведено існування загрози вчинення [PERSON] протиправних дій у майбутньому. Суд усвідомлює, що достатньою підставою для задоволення такої заяви могло бути існування обґрунтованого побоювання вчинення такого насильства зі сторони заінтересованої особи у майбутньому, що у цій справи доведено не було. Більше того, із наданих у справі пояснень заявника, заінтересованих осіб та свідків, суд позбавлений можливості встановити беззаперечність обставин вчинення домашнього насильства лише з боку [PERSON] Крім того, суд співставляючи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси, приходить до переконання, що не є достатніми аргументи заявника для виправдання такого серйозного втручання у приватне сімейне життя [PERSON] та її чоловіка [PERSON] як видача обмежувального припису стосовно [PERSON], тому заяву про видачу обмежувального приписунеобхідно залишити без задоволення. Всилу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed