Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року є дружиною [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] : згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 07 жовтня 2011 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 26 квітня 2010 року №135/А-2010 належить земельна ділянка площею 1.0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Лісненської сільської ради Тарутинського району Одеської області; згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 07 жовтня 2011 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 26 квітня 2010 року №135/А-2010 належить земельна ділянка площею 0.9999 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Лісненської сільської ради Тарутинського району Одеської області. [INFO] року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на зазначене вище майно. Однак, при зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON], заявнику [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що є розбіжності в написанні їх прізвищ. У зв'язку з викладеним вище заявник звернувся до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявник не з'явився, представник заявника за дорученням надав заяву,в якій просив розглянути справу за їх відсутністю, на вимогах заявника наполягає (а.с.39). Представник заінтересованої особи - Тарутинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву (а.с.38). Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, 14 листопада 1976 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Лісненській сільській раді Тарутинського району Одеської області, внаслідок дружина отримала прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON], : згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 07 жовтня 2011 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 26 квітня 2010 року №135/А-2010 належить земельна ділянка площею 1.0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Лісненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.14); згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 07 жовтня 2011 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 26 квітня 2010 року №135/А-2010 належить земельна ділянка площею 0.9999 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Лісненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.15). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.9). При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON], заявнику [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що є розбіжності в написанні їх прізвищ, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 листопада 2017 року (а.с.17). Дійсно, з копії паспорту заявника серії [NUMBER], виданого 20 жовтня 2000 року Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області вбачається, що його прізвище «[PERSON]» (а.с.4), а прізвище його дружини в свідоцтві про смерть зазначено «[PERSON]». Однак, згідно штампу відділу РАЦС Тарутинського району Одеської області на сторінці паспорта №10 «сімейний стан» дружиною [PERSON] є [PERSON] (а.с.4 на звороті). З довідки виконавчого комітету Лісненської сільської ради Тарутинського району Одеської області №318/02-07 від 18 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] є дружиною [PERSON], [INFO] (а.с.18). Зазначена обставина також підтверджується показами свідків, мешканців села Лісне Тарутинського району Одеської області (а.с.20,21). Крім того, з довідки виконавчого комітету Лісненської сільської ради Тарутинського району Одеської області №416/02-07 від 18 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] рокуна день смерті була зареєстрована та мешкала в [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON], [INFO] (а.с.11). Отже, з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що розбіжності у написанні прізвищ виникла внаслідок допущення помилки. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. За розглядом справи на виконання положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявнику для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Тож, з наданих матеріалів вбачається, що померла [INFO] року [PERSON] є дружиною [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного

Outcome: approved