Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Заявник звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт його спільного проживання разом з батьком, [PERSON] , за однією адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2014 по день відкриття спадщини, вказуючи, що 29.07.2016 [PERSON] склав заповіт, в якому все належне йому майно заповів заявнику як сину. [PERSON] помер [INFO] . Однак, на момент смерті батька заявник був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а батько - [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] за заявою заявника була відкрита спадкова справа, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом заявнику було відмовлено, оскільки на момент смерті він та його батько зареєстровані за різними адресами, а також спадкоємець пропустив 6-місячний строк на звернення для отримання свідоцтва на спадщину. Заявник вказав, що фактично більше п`яти років до смерті батька він мешкав разом з ним за адресою реєстрації батька, оскільки останній за станом здоров`я та віку потребував догляду. Крім того, квартиру за місцем своєї реєстрації ( [ADDRESS] ) заявник з 01.05.2015 здавав в оренду [PERSON] . На підставі викладеного, заявник звернувся до суду із вказаною заявою. Ухвалою суду від 15.12.2020 провадження по справі відкрито в порядку окремого провадження. У судовому засідання заявник та його представник заяву підтримали з підстав, викладених в заяві. Заінтересована особа - Харківська міська рада, про дату та час слухання справи сповіщена належним чином, представник не з`явився, причини неявки не повідомив. Суд ухвалив вважати можливим розгляд справи здійснювати за відсутності представника заінтересованої особи. За клопотанням заявника в судовому засіданні було допитано свідків. Свідок [PERSON] пояснила, що із заявником знайома більше 10 років, вони є сусідами, проживає за адресою [ADDRESS] заявник проживає зараз та проживав разом з батьком до його смерті, цивільною дружиною та роки чотири дому з донькою. У вказаній квартирі померлий [PERSON] проживав постійно із сином [PERSON] Адреса реєстрації заявника їй невідома. Вона часто приходила до них в гості. [PERSON] проживав в одній кімнаті, його син [PERSON] з сім`єю в іншій кімнаті, в квартирі знаходились речі заявника та померлого [PERSON] . [PERSON] останні роки хворів, за водою, продуктами ходив [PERSON] . Під час зборів сусідів під`їзду від квартири [ADDRESS] був присутній [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив, що проживає в кв. [ADDRESS] . Із заявником знайомий більше 10 років. Заявник проживає в цьому ж будинку в кв. [ADDRESS] . Останні десять років заявник проживає у вказаній квартирі. Неодноразово свідок приходив до нього в гості. За вказаною адресою також проживає дружина заявника та до смерті проживав його батько, раніше проживала і донька заявника. В одній кімнаті проживав [PERSON] , в іншій - [PERSON] з дружиною. Свідок [PERSON] пояснив, що знайомий з [PERSON] з 4 класу, є його кумом. [PERSON] до смерті батька, [PERSON] , проживав по [ADDRESS] з дружиною, донькою та батьком більше 5 років. Він часто приходив до них в гості, разом відмічали свята. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає в одному будинку із заявником, вона є старшою по під`їзду. Заявник проживає в кв. [ADDRESS] . Також у цій квартирі близько п`яти років проживав його батько [PERSON] . Якщо виникали питання сплати певних коштів по під`їзду, ними від квартири [ADDRESS] займався [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що є донькою заявника. [PERSON] є її дідусем. Заявник близько 20 років фактично мешкає за адресою [ADDRESS] . У вказаній квартирі також і вона проживала до свого 16-річчя. Коли вона з`їхала, дідусь переїхав в її кімнату. Тобто з кінця 2013 початку 2014 року у вказаній квартирі проживали її батько [PERSON] , дідусь [PERSON] та мати [PERSON] . Матеріальним забезпеченням сім`ї та побутовими питаннями займався батько, купував дідусю ліки. Свідок [PERSON] пояснила, що за адресою фактичного проживання [ADDRESS] , вона проживає з 01.05.2015 на підставі договору оренди з [PERSON] . Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком [PERSON] . (а.с. 6) 29.07.2016 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дахно О.А. посвідчено за №1219 заповіт [PERSON] , згідно якого він усе своє майно заповідає сину [PERSON] (а.с.9) [INFO] [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с.7) На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заявник звернувся до державного нотаріуса Другої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька. Згідно постанови державного нотаріуса Одрінської О.В., за заявою [PERSON] після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 66571895. Строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив, також відсутні документи, які б підтверджували проживання на день смерті спадкодавця [PERSON] разом зі спадкоємцем [PERSON] за однією адресою. (а.с. 10) Заявник, [PERSON] , на момент смерті батька був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, заявник зазначає, що він постійно проживав з померлим батьком на час відкриття спадщини. Для заявника встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем з 01.05.2014 по день відкриття спадщини - [INFO] має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати йому право на прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому, спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем. Судом встановлено, що за місцем реєстрації [PERSON] , а саме [ADDRESS] , останній не проживає більше п`яти років, так як здає квартиру в оренду [PERSON] , про що в судовому засіданні остання надала відповідні пояснення. Крім того, свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні дали покази, згідно яких [PERSON] більше п`яти останніх років фактично проживав за адресою [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] . Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Надані заявником докази, відповідно до вимог ст. 76, 78-80 ЦПК України, є допустимими, достовірним та достатніми. На підставі викладеного, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, його батьком [PERSON] , протягом п`яти років до відкриття спадщини, оскільки цей факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, а встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право.

Outcome: approved