Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право приватної власності на землю ІФ-13-01-2/966 (ІІІ-ІФ №000141), виданого на ім`я [PERSON] , 10.03.1998 року головою Тисменицької міської Ради народних депутатів П.Данилюком, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №966, на земельну ділянку площею 0,4955 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території м. Тисмениця Тисменицької міської ради Івано-Франківської області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона проживає по [ADDRESS] та є власником земельних ділянок площею 0,4955 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території м. Тисмениця Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ІФ-13-01-2/966 (ІІІ-ІФ №000141), виданим 10.03.1998 головою Тисменицької міської Ради народних депутатів П.Данилюком, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №966. Даний державний акт на землю старого взірця, без присвоєння кадастрових номерів на земельні ділянки, тому вона в грудні 2020 року звернулась до відділу Держгеокадастру в Тисменицькому районі та проектної організації щодо виготовлення технічної документації на земельну ділянку із присвоєнням їй відповідних кадастрових номерів. Однак, їй було роз`яснено, що в ньому допущені помилки, а саме: зазначено, що власником земельної ділянки є [PERSON] , а не [PERSON] . За таких обставин вона була змушена звернутися із даною заявою до суду. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити без їх участі, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду надала показання, що вона є сусідкою [PERSON] , яка проживає з дочкою, зятем і онуком. Вказала, що остання має у власності земельну ділянку. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду надала показання, що вона є сусідкою [PERSON] , яка проживає з дочкою [PERSON] , онуком [PERSON] та зятем. Вказала, що заявниця володіє земельною ділянкою, яка розташована біля її хати, приблизною площею 0,5 га. Суд, вислухавши думку представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 19.03.1963 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.9). В копіях паспорта серії [NUMBER] від 10.03.1998 та картки платника податків від 24.11.2020 номер бланка картки 913-20-02801 зазначено дані [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІФ-13-01-2/966 (ІІІ-ІФ №000141) виданим 10.03.1998 головою Тисменицької міської Ради народних депутатів П.Данилюком, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №966, він виданий громадянину України [PERSON] (а.с.6). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Тисменицької міської ради від 23.12.2020 №42, [PERSON] є власником земельних ділянок загальною площею 0,4955 га (а.с.12). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У зв`язку із розбіжностями у документах заявник не може виготовити технічну документацію на земельні ділянки із присвоєнням їм кадастрових номерів. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством непередбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів заяви вбачається, що встановлення факту заявнику потрібно для того, щоб виготовити технічну документацію на земельні ділянки загальною площею 0,4955 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території м. Тисмениця Тисменицької міської ради Івано-Франківської області із присвоєнням їм кадастрових номерів. Всі наведені докази заявника вказують на підтвердження факту того, що у Державному акті помилково зазначено власника земельної ділянки [PERSON] , замість [PERSON] , тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved