Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою та просив встановити факт постійного його проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що є громадянином України, як особа яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживала на території України. Паспорт громадянина СРСР заявник обміняв на паспорт громадянина України, в якому зазначено, що заявник з 23.07.1988 року був зареєстрований в смт. Золочів, Харківської області. У зв'язку зі зношеністю паспорта, заявник обміняв паспорт громадянина України за місцем його проживання в Оболонському РВ ГУ ДМС України в м. Києві 13.12.2014 року. Громадянин Республіки Вірменія - [PERSON] (далі - заінтересована особа) як син заявника подав до Оболонського РВ ГУ ДМС України в м. Києві заяву на оформлення дозволу на імміграцію в Україну з підстав визначених п. 3 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про імміграцію», як особа, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки його батько - заявник постійно проживав на території України на момент 24.08.1991 року. Проте розгляд заяви про оформлення заінтересованою особою дозволу на імміграцію в Україну зупинено до врегулювання правових підстав отримання паспорта громадянином [PERSON], тобто заявником. Відповіддю на адвокатській запит з боку Золочівського РС ГУ ДМС України в Харківській області на адресу заявника зазначено, що в картотеці був виявлений факт відсутності заяви форми №1 (про видачу паспорту) заявнику. Разом з цим, Золочівським РС ГУ ДМС України в Харківській області зазначено, що рішення про скасування громадянства України в порядку ст.21 ЗУ «Про громадянство України» щодо заявника не приймалося. Таким чином відсутність заяви форми №1 (про видачу паспорту) заявника поставило під сумнів факт отримання громадянства України заявником та відповідно можливість оформлення дозволу на імміграцію в Україну заінтересованій особі. Встановлення факту постійного проживання заявника на території України на момент 24.08.1991 року необхідне задля підтвердження правомірності набуття громадянства України та можливістю оформлення дозволу на імміграцію в Україну його сину - заінтересованій особі. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Оболонського РВ ГУДМС України в м. Києві в судовому засіданні просив винести рішення відповідно до чинного законодавства. Представник заінтересованої особи [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Спору про право не існує. [PERSON] (заявник) є громадянином України на підставі п.1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України», як особа яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та постійно проживала на території України. Підтвердженням факту постійного проживання заявника є наявність штампу реєстрації місця проживання у паспорті громадянина СРСР (а.с.6). Також факт проживання на території України момент проголошення незалежності підтверджується відміткою в у копіі паспорта громадянина України серії [NUMBER], який заявник обміняв на паспорт громадянина СРСР, де зазначено, що заявник з 23.07.1988 року був зареєстрований в смт. Золочів, Харківської області (а.с.7). З 27 березня 2003 року заявник зареєстрований за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою формою №3 та відповідною відміткою у паспорті заявника (а.с.7-8, 11). 13 грудня 2014 року заявник обміняв паспорт громадянина України серії [NUMBER] на паспорт серії [NUMBER], який виданий в Оболонському РВ ГУ ДМС України в м. Києві, заведена відповідна картка реєстрації по формі А (а.с.8-9). Враховуючи вищенаведені докази, суд встановив, що заявник постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року. Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави задовольнити заяву. На підставі ст. ст. 60, 79, 256-259 ЦПК України, -

Outcome: approved