Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, а саме інформації, яка перебуває у володінні ПАТ КБ «Приватбанк», щодо обсягу та руху коштів по депозитному рахунку [NUMBER], який був відкритий відповідно до Договору №SAMDN250007273864128 від 24.07.2012 за період з 01.07.2012 по 01.06.2018. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що вказана інформація необхідна для вирішення питання щодо набуття права власності на спадкове майно в порядку спадкування, після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO], тому просить заяву задовольнити. В судове засідання заявник та її представник не з'явилися. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання представник заінтересованої особи - ПАТ КБ «Приватбанк», будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання не з'явився, відзиву на заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов'язковою. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація що до діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по - друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. З аналізу зазначеної правових норм вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Разом з тим, як вбачається із матеріалів заяви, в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 757/440/18-ц за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. Згідно ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Оскільки, в провадженні суду перебуває справа за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, предметом розгляду якої є отримання права спадкування на майно у вигляді грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку [NUMBER], який був відкритий відповідно до Договору №SAMDN250007273864128 від 24.07.2012, яке виникло у заявника після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO], заявник не позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням в порядку ст. 84 ЦПК України в межах вказаної цивільної справи. За таких обставин, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні вимог заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed