Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, зокрема трудової книжки серії [NUMBER], заповненої 28 квітня 1979 року та трудової книжки серії [NUMBER], виданих на ім'я «[PERSON]». Обґрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що в квітні 2018 року звернувся до Пенсійного фонду для призначення пенсії, проте йому відмовлено у зв'язку з тим, що у пред'явлених ним трудових книжках його ім'я зазначено «[PERSON]», а в документах, що посвідчують його особу- «[PERSON]». Враховуючи те, що в позасудовому порядку внести вправлення у трудові книжки неможливо, а тому з метою отримати пенсію просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, не з'явився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності. Представник заінтересованої особи - Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, у судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд дійшов висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим Підволочиським РВ УМВСУ в Тернопільській області 04 травня 2001 року прізвище заявника «[PERSON], [INFO]». Таке ж прізвище, ім'я, по-батькові та дата народження - [PERSON],[INFO]зазначено у свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER], виданому 09 квітня 1988 року, свідоцтві про народження його сина серії [NUMBER] від 22 вересня 1992 року, військовому квитку [NUMBER], посвідченні на право обслуговування об'єктів котлонагляду та підйомних споруд № 293/17 від 27 березня 2003 року, Проте, як убачається із трудової книжки [NUMBER], заповненої 28 квітня 1979 року при прийнятті на роботу Підволочиською райсільхозтехнікою та трудової книжки [NUMBER], заповненої 30 травня 1987 року при прийнятті на роботу в члени колгоспу «Галичина» с. Нове Село ім'я заявника записано «[PERSON]», [INFO]. Таким чином, ім'я заявника «[PERSON]», що зазначене у трудових книжках, не відповідає - запису імені «[PERSON]» в інших документах, що посвідчують його особу. Однак, судом встановлено, що у пред'явлених суду документах, зокрема у трудових книжках [NUMBER], [NUMBER],свідоцтві про народження серії [NUMBER], свідоцтві про народження серії [NUMBER], військовому квитку [NUMBER], посвідченні на право обслуговування об'єктів котлонагляду та підйомних споруд № 293/17 від 27 березня 2003 року, - прізвище, по-батькові заявника та дата його народження «[PERSON], [INFO], є ідентичними, а тому запис імені заявника - «[PERSON]» зазначений у трудових книжках [NUMBER], заповненої 28 квітня 1979 року при прийнятті на роботу Підволочиською райсільхозтехнікою та трудової книжки [NUMBER], заповненої 30 травня 1987 року при прийнятті на роботу в члени колгоспу «Галичина» суд розцінює як вчинений помилково. Крім того, як убачається з довідки № 125, виданої 02 травня 2018 року Новосільською сільською радою на підставі свідчень [PERSON], [PERSON], жителів [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON], [INFO] року одна і та ж особа, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд може встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року передбачає, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи неможливість виправити помилку в позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію його законних прав, суд дійшов до переконання, що заяву слід задовольнити, встановити факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER], заповненої 28 квітня 1979 року та трудової книжки серії [NUMBER], виданих на ім'я «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved