Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме, факту смерті її тітки - [PERSON], народженої у м. Торез, Донецької області, 03 грудня 1928 року, зареєстрованої на час смерті за адресою: Україна, Донецька область, м. Торез (Чистякове), [ADDRESS], яка померла на території, тимчасово непідконтрольній Україні у м. Торез (Чистякове) Донецької області, і вказати місце смерті населений пункт м. Чистякове, Донецької області та причину смерті хронічна серцево судинна недостатність, декомпенсації, визнавши дату смерті 14 січня 2017 року. Заявник в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду з судовою повісткою, причину неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], [INFO], 14 січня 2017 року помела на тимчасово окупованій території України в м. Торез (Чистякове) Донецької області. Заявник є племінницею [PERSON] і після її смерті звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові з заявою про проведення державної реєстрації смерті її тітки. Листом від 14 грудня 2017 року заявнику було відмолено у проведенні державної реєстрації [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті тітки було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Внаслідок цього заявник не має можливості зареєструвати смерть його тітки і отримати відповідне свідоцтво. Наведені обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме: - копією паспорт заявника [PERSON] (а.с. 5); - копією паспорта [PERSON] (а.с. 8); - довідкою про народження [PERSON] № 1090/04-69 від 07 червня 2017 року, виданою Відділом записів актів громадянського стану Донецької народної республіки (а.с. 26); - архівною довідкою державного архіву Донецької народної республіки № 374/01-22 від 25 травня 2017 року про народження [PERSON] (а.с. 27); - копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 28); - лікарським свідоцтвом про смерть № 5 [PERSON] (а.с. 10); - копією свідоцтва про смерть [PERSON], виданого Торезьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР 17 січня 2017 року (а.с. 9). - відмовою Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові у державній реєстрації смерті [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] помела в м. Торез (Чистякове) Донецької області. Зазначений населений пункт знаходиться на тимчасово окупованій території України, визначеній постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. На підставі наведеного, суд, як виняток, приймає в якості доказу надане заявником свідоцтво про смерть [PERSON], видане Торезьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР 17 січня 2017 року, та у сукупності з іншими наданими заявником письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Частиною 4 статті 257-1 ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, п. 8 ч. 1 ст. 256, ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ЦПК України, Рішенням Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), суд -

Outcome: approved