Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виданого Шатівською сільською радою Лозівського району Харківської області 22 липня 2000 року, зареєстрованого в Лозівському БТІ 22 липня 2000 року в реєстровій книзі №15 за реєстровим №114, в якому помилково прізвище власника вказано « [PERSON] » його бабусі, [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлення факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягав. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином, про причини не явки не повідомила. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив такі факти. За змістом п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [INFO] народилася [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.23). [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.24). У [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.25). [PERSON] народився [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.22). Вище зазначене свідчить про те, що [PERSON] є онуком [PERSON] . Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14), [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] є онуком померлої та спадкоємцем [PERSON] , про що свідчить копія заповіту від 29.05.2017 року(а.с.21). Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.20), право власності належить [PERSON] на підставі рішення виконкому Лозівської районної ради від 17.07.1990 року за №187(а.с.18). Відповідно до додатку №1 до рішення виконкому Лозівської районної ради від 17.07.1990 року за №187(а.с.18-19), в списку домоволодінь, які підлягали оформленню зазначено мовою оригіналу « [PERSON] ». Враховуючи те, що прізвище померлої не співпадає з прізвищем зазначеним у свідоцтві про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на вказаний будинок(а.с.16). Відповідно до вимого ст.ст.12,13,76-81,89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. На підставі п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий. Враховуючи вище вказане, зважаючи на наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви.

Outcome: approved