Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Заявник [PERSON] просить встановити факт постійного проживання, починаючи з травня 2004 року із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті - [INFO]. Свої вимоги заявник мотивує тим, що з [PERSON], вона перебувала в шлюбі з 1975 року. Від шлюбу мають трьох повнолітніх дітей. Всі вони мешкали в однокімнатній квартирі [ADDRESS]. Потім їх сім'я отримала трикімнатну квартиру [ADDRESS]. В 1994 році їх шлюб з [PERSON] розпався, а тому вона з дочкою перейшли жити в квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; а її бувший чоловік перейшов проживати до іншої жінки. Чоловік помер в 2006 році. Її сини: [PERSON] та [PERSON] залишились проживати одні в квартирі за адресою: [ADDRESS]. З травня 2004 року вона постійно проживала зі своїми синами, допомагала їм по господарству, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Комінтернівської сільської ради. [INFO] помер її син - [PERSON], в зв'язку з чим відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай). Вона як спадкоємець першої черги за законом звернулась до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих причин, що не встановлено місце її проживання. Оскільки вона постійно проживала з сином на день відкриття спадщини, то вважає, що прийняла спадщину. З метою реалізації свого права на спадщину вона має довести факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник просить її вимоги задовольнити. [PERSON] вимоги визнає, пояснивши, що заявниця є його матір'ю, а [PERSON], який помер [INFO], рідним братом. Після смерті брата відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай), яку брат успадкував після смерті батька та на квартиру [ADDRESS]. На випадок своєї смерті брат заповіту не складав; сім'ї та дітей не мав. В квартирі [ADDRESS] були зареєстровані він та брат. Матір проживала з ними постійно з 2004 року як член сім'ї, так як разом - харчувались, оплачували всі послуги, вели все господарство. З 2013 року вона перейшла жити в свою квартиру, але на зиму повернулась до нього. Представник заінтересованої особи - Комінтернівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився. Від них надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності представника ради. Даних про те, що вони мають заперечення щодо вимог заявника територіальна громада в особі її ради не надала. [PERSON] про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив розглянути справу у відсутність неявившихся осіб та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Заслухавши пояснення заявниці, [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( ч.3 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як передбачено ч. 2 ст. 1220 цього Кодексу, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено наступне. Заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.31). [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті сина [PERSON], який помер [INFO], що є днем відкриття спадщини та підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). До нотаріуса з приводу прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звернувся. Спадкова справа не заведена. На час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем - своїм сином [PERSON], про що свідчать досліджені в судовому засіданні докази. Свідок [PERSON] показала, що заявниця та її чоловік, її сини та дочка, є її сусідами, вони жили [ADDRESS]. Вони жили там всією сім'єю, а після розірвання шлюбу, заявниця разом з дочкою пішла з тієї квартири в іншу. Десь після смерті чоловіка, вона повернулась до квартири, де жили сини та жила разом з дітьми однією сім'єю, разом харчувались, вели спільно господарство. На момент смерті сина [PERSON] вона жила там, а десь з 2013 року живе окремо в іншій квартирі, але на зиму повернулась. Територіальна громада Комінтернівської сільської ради Олександрійського району заперечень не надала, подала заяву про розгляд справи у їх відсутність. Олександрійська районна державна нотаріальна контора, розглянувши заяву [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], так як вона протягом 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця не подала заяви про прийняття спадщини та зі спадкодавцем на момент його смерті разом не була зареєстрована (а.с.13). Пунктом 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання із спадкодавцем, доказом постійного проживання з ним можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування, проте що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. З довідки, виданої виконкомом Комінтернівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 07.02.2014 року вбачається, що [PERSON] постійно проживав та був зареєстрованим до дня смерті за адресою: [ADDRESS] з 10.03.1993 року до дня своєї смерті. З ним спільно постійно проживали та на момент смерті були зареєстровані: брат - [PERSON] та мати [PERSON], [INFO], не зареєстрована, але фактично проживала з травня 2004 року до травня 2013 року (а.с.10). Також з пояснень сина заявниці в судовому засіданні [PERSON] вбачається, що на день смерті його брата, матір проживала разом з ним, дану обставину підтвердила і свідок [PERSON]. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що факт, про встановлення якого просить заявниця, доведено.

Outcome: approved