Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце смерті: м. Керч, АР Крим, яка настала [INFO] р. Посилається в заяві на те, що [INFO] р. в м. Керч (АР Крим) помер [PERSON], [INFO], який є батьком заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Заявник зазначає, що отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16.11.2018 р. залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи - Солом'янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. В судовому засіданні заявник заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити з підстав викладених в даній заяві. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Від представника заінтересованої особи Солом'янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява про розгляд заяви у відсутність їх представника. Суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. Оскільки документ, який виданий на території Автономної Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків, заявник звернувся до суду. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є донькою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про зміну імені, серії [NUMBER] та копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] [INFO] р. на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим в м. Керч помер гр. [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.10.2018р., виданим Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис №170189910001101814004, довідкою про смерть №С-00140 від [INFO] р., виданої Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Листом Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві №Л-100/16.2-45 від 05.11.2018 р. повідомлено [PERSON] про відмову у проведенні державної реєстрації смерті гр. [PERSON]. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 р. сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 р. будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. З огляду на викладене та оскільки в судовому засіданні заявником обґрунтовано свою заяву з посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки вона є обґрунтованою, та такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved