Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Заявникзвернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №016464, виданого Нижньосірогозькою селищною радою Херсонської області 1 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на земельну ділянку площею 8,64 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником земельної ділянки площею 8,64 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №016464, виданого Нижньосірогозькою селищною радою Херсонської області 1 березня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Оскільки помилка у змісті Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №016464, а саме: у графі прізвище, ім`я, по-батькові записано [PERSON] , а не [PERSON] , перешкоджає їй здійснити реєстрацію права власності та користування вказаною ділянкою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та навіть укласти договір оренди земельної ділянки, позивач змушена звернутися до суду. Ухвалою від 05.09.2019 року заяву прийнято, відкрито провадження за вказаною справою. Заявник в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяви про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України [NUMBER] від 10.10.1996 року, виданого Нижньосірогозьким РВ УМВС України в Херсонській області, прізвище заявника записано, як [PERSON] , [INFO] . Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №016464, виданого Нижньосірогозькою селищною радою Херсонської області 1 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, земельна ділянка площею 8,64 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області, належить [PERSON] . Відповідно до акту про встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачу - приймання межових знаків під охорону та зберігання від 23.04.2004 року, на виконанні розпорядження Нижньосірогозької районної державної адміністрації №146 від 28.08.2003 року, за участю землевпорядника селищної ради та [PERSON] відповідно до плану організації території земельних ділянок (паїв) встановлено в натурі межі земельної ділянки, переданої громадянину в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,64 га. Листом Відділу у Нижньосірогозькому районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27.02.2019 року, [PERSON] повідомлено, що можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачена. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХС №016464, виданого Нижньосірогозькою селищною радою Херсонської області 1 березня 2004 року, допущена помилка у написанні імені заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу є для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved