Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28.08.2015 р. помер її чоловік [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою: [INFO]. З метою реєстрації смерті свого чоловіка [PERSON], вона звернулася до відділу ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, мотивуючи тим, що на підставі наявних документів, зареєструвати смерть її чоловіка неможливо. З метою отримання свідоцтва про смерть та в подальшому подання заяви про прийняття спадщини, просить встановити факт смерті [PERSON], який помер 28.08.2015 р. у віці 73 роки у м. Молодогвардійськ Луганської області, Україна. Заявниця до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорту серії ЕМ 925098, виданого 15.03.2001 р. Молодогвардійським МВМ УМВС України в Луганській області [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], був зареєстрований за адресою: [INFO]. Копією довідки фізичної особи-платника податків, від 17.06.2009 р. підтверджується, що [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.4). [PERSON] та [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить відмітка у паспорті заявника (а.с.7). Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 919001425 від 14.11.2014 р., [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], фактичне місце проживання: [INFO]. (а.с.5). Те, що [PERSON] помер 28.08.2015 р. у м. Луганську Луганської області, а саме у стаціонарі відділення інтенсивної терапії №2 «Клінічної лікарні» у віці 73 роки, внаслідок злоякісного новоутворення передміхурової залози, підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті № 194 від 28.08.2015 р., виданої ДУ «Клінічна лікарня» (а.с. 9). [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть з посиланням на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] закладами охорони здоров'я, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, про що свідчить копія листа начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції від 26.01.2016 року № 309/02.1.6.-05, (а.с.3). Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженець [INFO], помер 28.08.2015 р. у м. Луганську у віці 73 роки. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, так як відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров'я, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved