Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Заявник звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та нині померлим [PERSON] за ступенем спорідненості син - батько, та встановити факт приналежності заявнику заповіту, складеного померлим 15.02.1972 року, оскільки з встановлення таких фактів випливає право заявника на прийняття спадщини після смерті [PERSON] В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказав, що розбіжності у написанні його та батькового прізвища пояснюються допущеною при видачі паспорту громадянина України [PERSON], опискою, яку можна пояснити неправильним перекладом прізвища з російської мови на українську, а тому, вважаючи, що надані ним докази підтверджують вказані обставини заявник просив суд заявлені вимоги задовольнити та встановити відповідні факти, що мають юридичне значення. Заявник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, вимоги викладені в заяві підтримав. Заінтересована особа звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та ухвалив рішення, яким заявлені вимоги задовольнив повністю з наступних підстав. Відповідно до аналізу наданих суду копій документів вбачається наступне: згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] прізвище заявника, [PERSON], російською мовою вказано «[PERSON]»; згідно свідоцтва про народження заявника, серія [NUMBER], його батьком вказано (російською мовою) «[PERSON]», що у сукупності з наданими заявником письмовими поясненнями дає можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що при перекладі прізвища заявника, на українську мову органами УМВС України було допущено помилку та таке прізвище у паспорті українською мовою вказано «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на вищевикладені обставини у їх сукупності, та те, що відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для отримання спадщини, те, що саме таку необхідність зазначено заявником (прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], свідоцтво про смерть серії [NUMBER]), суд, вважає що заявник належним чином довів факт існування родинних відносин між ним та [PERSON] за ступенем спорідненості син - батько. Зважаючи на встановлені вище обставини справи суд доходить висновку й про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією самою особою, сином [PERSON], а тому, враховуючи передбачені ст. 256 ЦПК України повноваження суду у вирішенні питання про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу та того, що заповіт є таким документом, суд вважає заявлені вимоги в частині встановлення факту приналежності складеного [PERSON] 15.02.1972 року у м. Одесі заповіту, щодо всього належного йому майна, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося і всього того, що належало йому на день смерті та на що за законом він мав право, [PERSON], суд доходить висновку про обґрунтованість такої вимоги та необхідності її задоволення.

Outcome: approved