Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свою заяву тим, що згідно державного акту на право постійного користування землею, серії ІІ-МК № 006597, виданого 01.09.1997 року Дмитро-Білівською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Виконкому Дмитро-Білівської сільської ради народних депутатів Казанківського району Миколаївської області від 14.02.1997 року за № 40, вона набула у постійне користування земельну ділянку, площею 1 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Дмитро-Білівської сільської ради. Даний державний акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 33. Вищевказаний державний акт було видано на ім'я [PERSON], тоді як вірним є [PERSON], тобто при написанні її ім'я по-батькові було допущено помилку. В серпні 2017 року вона звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, але листом від 22.08.2017 року за № 0-9566/6-17-СГ Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повідомило її про те, що воно не може розглянути її заяву, оскільки державний акт на право постійного користування землею серія ІІ-МК № 006597 від 01.09.1997 року було видано на ім'я [PERSON], а заяву надано від імені [PERSON], тобто, через допущення помилки в державному акті в написанні її ім'я по батькові. У звязку із чим вона вимушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності їй - [PERSON] правовстановлюючого документа -державного акту на право постійного користування землею. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити , посилаючись на підстави, викладені в заяві. Заінтересована особа в особі представника Дмитро-Білівської сільської ради до суду не зявився, надали письмову заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Заінтересова особа - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області звернулася в суд з письмовою заявою, в якій вказали, що проти заяви заперечують та просили розглянути справу у відсутність свого представника. Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], згідно державного акту на право постійного користування землею, серії ІІ-МК № 006597, виданого 01.09.1997 року Дмитро-Білівською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Виконкому Дмитро-Білівської сільської ради народних депутатів Казанківського району Миколаївської області від 14.02.1997 року за № 40, набула у постійне користування земельну ділянку, площею 1 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Дмитро-Білівської сільської ради, державний акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 33. 22.08.2017 року [PERSON] звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Відповідно листа від 22.08.2017 року за № 0-9566/6-17-СГ Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повідомило [PERSON] про те, що за результатами розгляду документів наданих було зясовнао, що державний акт на право постійного користування землею серія ІІ-МК № 006597 від 01.09.1997 року виданий на імя [PERSON], а заява надана від [PERSON], у звязку із чим їй було повернуто матеріали. Зазначені обставини підтверджуються: копією паспорта серії ЕО 248486 виданого Казанківським РВ УМВС України в Миколаївській області 14.01.1997 року на прізвище [PERSON], копія ідентифікаційного коду виданого [PERSON], копією рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 01 серпня 2017 року, копією державного акту на право постійного користування землею. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 6 вказаної статті передбачає встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вищенаведені розбіжності у документах є очевидною опискою, які не можуть бути належним чином виправлені без звернення до суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За таких обставин, суд вивчивши докази надані заявником, вважає, що зазначений факт, знайшов свої підтвердження матеріалами справи, а тому заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved