Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті дружини, вказавши, що [INFO] року померла дружина заявника, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2017 року, виданим відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя. [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована у [ADDRESS]. Зазначене місце смерті (м. Севастополь) є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Отримати свідоцтво про смерть у Дніпровському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ або будь-який інший чинний на території України документ. У зв'язку із зазначеним, заявник вимушений звернутись до суду з заявою, оскільки встановити факт смерті особи на окупованій території в позасудовому порядку неможливо. Зазначений факт має для заявника юридичне значення, оскільки від нього залежить його право на отримання спадщини. У судове засіданні заявник [PERSON] не з'явився, надав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, заяву підтримав та просить її задовольнити. Представник Дніпровського районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 ч.1, 2 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п.1, 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що 21 грудня 1961 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] [INFO] року у м. Севастополь, померла його дружина [PERSON], [INFO], про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 12 вересня 2017 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління записів актів цивільного стану міста Севастополя. Територія міста Севастополя увійшло до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою територією Російською Федерацією. Заявник [PERSON] є громадянином України, проживає в [ADDRESS], його дружина [PERSON], також була громадяникою України та перебувала на тимчасово окупованій території України - у місті Севастополі, де померла [INFO] року, про що було виданесвідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 12 вересня 2017 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління записів актів цивільного стану міста Севастополя. 10 жовтня 2017 року [PERSON] отримав відмову від Дніпровського районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON]. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Вищезазначене свідоцтво згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання чоловіком померлої свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті його дружини [PERSON] на тимчасово окупованій території України - в місті Севастополі. Оцінюючи надані заявником документи про смерть, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON], померлої [INFO] року у місті Севастополі. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved