Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON]-С.В. звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме про належність їй Державного акта серії ТР № 01789 на право приватної власності на землю, виданого 20 листопада 1999 року Пальчинською сільською радою на імя [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON]-С.В. посилається на те, що є власником житлового будинку в с. Пальчинці Підволочиського району. У 1999 році звернулася із заявою до Пальчинської сільською радою про передачу земельної ділянки, що знаходиться під житловим будинком, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га а також про передачу їй у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,155 га, що знаходиться біля присадиби. По даній заяві прийнято рішення № 10 сесії 22 скликання від 01 вересня 1999 року, на підставі якого видано Державний акт на право власності на землю серії ТР № 01789, імя у якому вказано не повністю. Оригінал Державного акту нею втрачено, невідповідність імені у втраченому документі позбавляє її права здійснити реєстрацію права власної на земельну ділянку та вчинити заповіт, а тому просить заяву задовольнити. В судове засідання заявник ПотіхаМ-С.В. не зявилась, проте подала заяву, згідно якої пояснила, що допущена помилка у записі імені у втраченому Державному акті ТР № 01789 унеможливлює її здійснити реєстрацію права власності на землю, та в подальшому вчинити заповіт щодо зазначеного майна, а тому просить заяву задовольнити в повному обсязі, справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи відділ Держгеокадастру у Підволочиському районів судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій вказує, що Державний акт серії ТР № 01789 від 20 листопада 1999 року на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства 0, 155 га видавався на імя [PERSON] у відповідності до предявлених документів заявником при підготовці матеріалів для видачі державного акту. Щодо розгляду заяви [PERSON]-С. В. представник відділу Держгеокадастру просить справу розглянути у їх відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти : Як убачається із паспорта громадянина України серії МС 901085, виданого 30 липня 2002 року, прізвище, імя та по-батькові заявника зазначено «[PERSON], [INFO]. Таке ж прізвище імя та по-батькові «Потіха Марія-Стефанія Василівна» зазначено у картці фізичної особи платника податків. Дата занесення до державного реєстру фізичних осіб 03 листопада 2000 року. 27 червня 2016 року на імя [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду по вул. Стрілецькій, № 13 в с. Пальчинці Підволочиського району Тернопільської області. Крім того, згідно технічного завдання на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON], затвердженої 13 лютого 2016 року, належна їй земельна ділянка, кадастровий номер якої 4686000:02:001:0179, розташована в с. Пальчинці по вул.. Стрілецька, 13 на території Пальчинської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, площа земельної ділянки 0,2500 га. \~ Проте, у Державному акті серії ТР № 01789 на право приватної власності на землю, виданому 20 листопада 1999 року на підставі рішення 10 сесії 22 скликання від 01 вересня 1999 року Пальчинської сільської ради зазначено, що у приватну власність [PERSON] передана земельна ділянка площею 0,405 га, розташована на території Пальчинської сільської ради, 0,25 га з яких призначена для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, 0,155 га - для ведення особистого підсобного господарств. Таким чином, запис імені заявника «Стефанія» зазначений в Державному акті на право приватної власності на землю не відповідає запису її імені «[PERSON] -[PERSON]», зазначеного\~ в інших документах, що посвідчують особу. Однак, судом установлено, що у предявлених суду документах, зокрема в Державному акті на право приватної власності на землю, паспорті громадянина України, ідентифікаційному номері, технічному паспорті на житловий будинок прізвище, імя та по батькові заявника «Потіха Стефанія Василівна» є ідентичними, що свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа, при цьому запис імені «Стефанія» у Державному акті ТР № ТР № 01789 на право приватної власності на землю, виданому 20 листопада 1999 року,- суд розцінює як вчинений помилково. Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦК України суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року суд, на підставі п. 6 ст.256 ЦПК, може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких , що\~ посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту. страхового свідоцтва (Полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. \~\~\~\~\~\~\~\~ За вказаних обставин суд приходить до переконання, що встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: Державного акта серії ТР № 01789 на право приватної власності на землю площею 0,405 га, розташовану на території Пальчинської сільської ради Підволочиського району, призначену для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, виданого 20 листопада 1999 року на підставі рішення 10 сесії 22 скликання Пальчинської сільської ради від 01 вересня 1999 року на імя [PERSON] - відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію її законних прав, тому, відповідно до ст. 256 ЦПК України, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved