Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Заявник звернувся до Борівського районного суду Харківської області із заявою, в якій вказав, що 23.05.2016 року в м. Горлівка Донецької області по хворобі помер його дядько [PERSON]. Факт смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ДНР № 028632 від 07.06.2016 р. виданим Горлівським міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР. Отримати свідоцтво про смерть дядька він не має можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного\~ стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», тому просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 23.05.2016 р. в м. Горлівка Донецької області. Заявник [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за\~ її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії ДНР № 028632 від 07.06.2016 р. виданого Горлівським міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР [PERSON] помер 23.05.2016 р. в м. Горлівка Донецької області, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за №1276-р\~входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно\~ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі по тексту -\~ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13\~постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За змістом ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи те, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого дядька, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до правил\~ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено\~ЦПК України\~на підставі\~Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], який помер 23.05.2016 р. в м. Горлівка Донецької області, допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved