Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду та просить встановити юридичний факт знаходження її та [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 1988 року Київським відділом РАГС м. Харкова. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що 19 липня 2015 року помер її чоловік [PERSON], на час смерті якого вони проживали однією сімєю, знаходились у зареєстрованому шлюбі із 17.06.1988 року. [PERSON] - пенсіонерка за віком, знаходилась на утриманні свого чоловіка, тому після його смерті вона звернулась до ГУ ПФ України в Харківській області для призначення їй пенсії за втратою годувальника, надала всі необхідні документи. Але виявилось, що у свідоцтві про смерть її чоловіка та громадянському паспорті заявника їх прізвище записане по-різному: у заявника [PERSON], у її чоловіка [PERSON], що стало перепоною в оформленні заявнику пенсії. Різночитання прізвищ виникло під час їх різних перекладів з російської мови на українську мову в різні роки у різних державних установах. В судовому засіданні заявник та її представник адвокат [PERSON] підтримали вимоги, просили їх задовольнити, надали пояснення відповідні вищенаведеному, в межах заяви. Представник Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, про причину неявки суд не сповістив. Суд, вислухавши пояснення заявника та представника, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 19 липня 2015 р. у місті Харкові, у віці 79 років помер [PERSON] (актовий запис за №11081, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції / а. с. 8/. [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, був ветераном органів внутрішніх справ, ветераном праці, капітаном міліції у відставці. Він отримував пенсію відповідно його статусу, нараховану Пенсійним фондом України довічно, за особовим рахунком 100/13805 / а. с. 9-11,13-17/. На час смерті [PERSON] та заявник [PERSON] проживали разом, однією сімєю, знаходились у зареєстрованому шлюбі із 17.06.1988 року ( актовий запис за №548, зроблений 17.06.1988 року Київським відділом РАГС м. Харкова) / а. с. 7/. Заявник [PERSON] ( до шлюбу Пиркова), [INFO], уродженка с. Сагайдачне, Прохорівського району, Бєлгородської області, громадянка України, пенсіонерка за віком, знаходилась на утриманні свого чоловіка, оскільки розмір її пенсії є меншим за прожитковий мінімум / а. с. 5-6, 12/. Після смерті чоловіка заявник звернулась до ГУ ПФ України в Харківській області для призначення їй пенсії за втратою годувальника, надала всі необхідні документи. Але виявилось, що у свідоцтві про смерть чоловіка та громадянському паспорті заявника їх прізвище записане по-різному: у заявника [PERSON], у її чоловіка [PERSON] / а. с. 5, 10/. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При розгляді цього спору судом встановлено, що заявник [PERSON] та її чоловік [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії Ш-ВЛ № 325850, громадянськими паспортами вказаних осіб, в яких зазначено що вони перебувають у шлюбі саме з 17 червня 1988 року. Однак у свідоцтві про смерть [PERSON] його прізвище зазначено [PERSON], що не дає змоги заявнику належним чином оформити пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка. Суд вважає, що різночитання прізвища подружжя виникло внаслідок різного перекладу прізвища «Лебединський» з російської на українську мову. Тому суд приходить до висновку про можливість встановлення юридичного факту знаходження [PERSON] та [PERSON], померлого 19 липня 2015 році у місті Харкові, у шлюбі, зареєстрованому 17.06.1988 року Київським відділом РАГС м. Харкова, актовий запис за №548. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved