Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У своїй заяві заявник просить суд встановити, що військовий квиток НУ № 7519575, виданий на імя [PERSON], [INFO], належить заявникові [PERSON], [INFO]; встановити, що вкладиш в трудову книжку БТ-1 №1541859, виданий імя [PERSON], [INFO], належить заявникові [PERSON], [INFO]. В заяві посилався на те, що він звернувся до [PERSON] обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення йому пенсії. Період роботи по трудовій книжці, а також період проходження військової служби не зараховано до страхового стажу через наявність розбіжності у його даті народження, а саме зазначено дата його народження, як 17.07.1956 року, а насправді його дата народження є 14.07.1956 року. У судове засідання представник заявника [PERSON]І та заявник [PERSON] не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують, посилались на обставини зазначені в позові. Представник заінтересованої особи [PERSON] обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення в яких зазначає про розгляд справи за відсутністю представника та винести рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням комісії по розгляду звернень громадян [PERSON] обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року, відмовлено [PERSON], 14.07.956 року народження, в призначенні пенсії за віком, через відсутність 15 років страхового стажу, в звязку з тим, що період роботи по трудовій книжці від 05.11.1977 та вкладишу до трудової книжки від 03.02.1992, а також період проходження військової служби не зараховано до страхового стажу оскільки має місце розбіжності у вищезазначених документах з свідоцтвом про народження та паспортом, а саме з датою народження заявника. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з вкладишу до трудової книжки та військового білету дата народження заявника [PERSON] зазначено 17 липня 1956 року. Як встановлено судом, дата народження заявника [PERSON] є 14 липня 1956 року, дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження заявника та його паспортом. Відповідно ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 його Постанови №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні підтверджено факт того, що заявник [PERSON] народився 14 липня 1956 року, але в вкладишу до трудової книжки та військовому білеті помилково зазначено дату народження його «17 липня 1956 року», та належність військового квитка та вкладишу заявникові підтверджується повним співпадінням прізвища, по батькові, місцем та роком народження з відповідними даними у документах, а тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved