Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Заявник звернувся до Обухівського районного суду Київської області з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 24.01.1988 по 23.02.1988 року. Свої вимоги мотивував тим, що є інвалідом ІІ групи внаслідок виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії. В період з 24 січня 1988 по 23 лютого 1988 року, виконував роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в зоні відчуження в складі формувань Цивільної оборони. Встановлення вказаного факту, заявнику необхідно з метою встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи та отримання посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. Встановити факт іншим шляхом ніж судовий неможливо, через знищення документів або відсутністю у архівах. Ухвалою судді від 28.01.2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, Департаменту цивільного захисту населення, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення по справі в яких зазначив, що формування цивільної оборони підлягали створенню на кожному об`єкті народного господарства, мали визначену чисельність, а їх укомплектування здійснювалося за рахунок громадян СРСР. Певна група громадян СРСР могла бути залучена до складу невоєнізованих формувань цивільної оборони в обов`язковому порядку. Необхідні документи, які підтверджували участь формувань ЦО оскільки термін їх зберігання складав 3-5 років, а отже вони знищені або відсутні і департамент також не володіє архівними документами з цього питання. Отже , особа з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильскої катастрофи має право на встановлення статусу інваліда війни у разі, якщо вона приймала участь у ліквідації таких наслідків у складі штабу, служби чи невоєнізованого формування цивільної оборони СРСР. Представник Департаменту зазначає, що з наданих заявником пояснень в заяві та доданих до неї документів вважає, що заява є достатньо обґрунтованою та підлягає задоволенню. Також в своїх поясненнях представник просив про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт виконання заявником [PERSON] заходів з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони підтверджується наступним. Як вбачається з трудової книжки заявника, [PERSON] з 08.06.1987 року по 07.10.1989 року [PERSON] працював водієм в Обухівському АТП 13238, тобто в той період коли перебував у відрядженні, а саме з 24 січня 1988 року по 23 лютого 1988 року. Згідно з посвідченням серії [NUMBER] , заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1988 році. У відповідності з довідкою МСЕК серії АВ № 0100072 від 25 червня 2020 року, заявник має ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 25 червня 2020 року. 30 березня 2020 року експертним висновком N 75 Центральної міжвідомчої експерт неї комісії МОЗ та МИС України по встановленню причинного зв`язку захворювання та смертності з роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за результатами розгляду звернення [PERSON] та наданої документації на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, [PERSON] , встановлено, що захворювання, пов`язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Як вбачається з виписки з наказу № 1 від 06 січня 1988 року по Обухівському АТЛ 1 3238, водія [PERSON] було відряджено в м. Чорнобиль у зведену автоколону, для перевезення вантажів, строком на 31 день з 24 січня 1988 року по 23 лютого 1988 року. З довідки Обухівського АТО 13238 від 21.10.1992 року вбачається нарахування заявнику додаткової заробітної плати в підвищеному розмірі по місцю основної роботи за період відрядження з 24.01.1988 року по 23.02.1988 року. Відповідно до цього Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни. Вищезгаданими законами, так саме як і іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України, будь-яких інших уточнень, конкретизації або встановлення обмежень не здійснювалось. Тобто, відповідно до їх змісту, для отримання зазначеного статусу необхідно дотримання таких умов: наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; підтвердження факту участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог, чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № э1111-1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06 червня 1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29 червня 1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26 квітня 1986 року, начальника ЦО УРСР від 28 квітня 1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29 квітня 1986 року № 01, від 30 квітня 1986 року № 2, від 04 травня 1986 року № 16, від 19 травня 1986 року № 52 та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони в 1986 року, інвалідність яких пов`язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення. Відповідно до ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З відповідей на запити заявника, що містяться у матеріалах справи вбачається, що іншим шляхом встановити вказаний факт заявник не може. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що заявник був залучений до складу формувань Цивільної оборони та став інвалідом внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. На підставі викладеного,

Outcome: approved