Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення фактів смерті осіб, в обґрунтування якої вказала, що 26.07.2015 року помер її чоловік [PERSON], про що центром первинної медико-санітарної допомоги № 5 м.Донецьк Донецької Народної Республіки їй було видано лікарське свідоцтво про смерть № 69 від 27.07.2015 року та довідку про причину смерті. 27.07.2015 року її чоловіка було поховано у Ленінському районі м.Донецьк на кладовищі «Донецьке море». Також, 19.03.2016 року в наслідок хронічної судинно-мозкової недостатності померла її мати [PERSON], про що комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м.Донецьк Донецької Народної Республіки» їй було видано лікарське свідоцтво про смерть № 20 від 21.03.2016 року та довідку про причину смерті. 21.03.2016 року її матір було поховано в Будьонівському районі м.Донецьк на кладовищі, розташованому по вул.Кірова. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка та матері через відсутність документів, які є підставою для такої реєстрації, оскільки лікарські свідоцтва про смерть було видане на території, не підконтрольній Україні, а тому державними органами України не може бути прийнята. З метою оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка та матері, отримання державної допомоги на поховання, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], померлого 26.07.2015 року у м.Донецьк, та встановити факт смерті [PERSON], померлої 19.03.2016 року у м.Донецьк. Заявник [PERSON] до суду не зявилася, письмово сповістила суд про розгляд справи у її відсутність. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги свого довірителя у повному обсязі. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області до судового засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] відповідно до довідки управління соціального захисту населення Димитровськї міської ради від 16.02.2016 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа з м.Донецьк до м.Димитров Донецької області. [PERSON] є дружиною [PERSON], про встановлення факту смерті якого подана заява, що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб, укладений 24.08.1974 року. Згідно записам у паспорті громадянки України, виданого на імя [PERSON], останній з 24.11.2004 року зареєстрований за адресою: [INFO]. На звернення [PERSON] від 24.03.2016 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області своїм листом від 24.03.2016 року відмовив заявниці у державній реєстрації смерті її чоловіка [PERSON], померлого 26.07.2015 року в Кіровському районі м.Донецьк, оскільки подане нею лікарське свідоцтво про смерть № 69, видане 27.07.2015 року центром первинної медико-санітарної допомоги № 5 м.Донецьк Донецької Народної Республіки, вважається недійсним, так як видано медичним закладом, який знаходиться на тимчасово окупованій території України. Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області від 01.04.2016 року за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON], [INFO], не виявлено. Судом також встановлено, що заявник [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Л.О. є донькою [PERSON], про встановлення факту смерті якої подана заява, що підтверджується свідоцтвом про народження, про шлюб заявника. Згідно записам у паспорті громадянки України, виданого на імя [PERSON], остання з 03.11.1965 року зареєстрована за адресою: [INFO]. На звернення [PERSON] відділ державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області своїм листом від 01.04.2016 року відмовив заявниці у державній реєстрації смерті її матері [PERSON], померлої 19.03.2016 року в Будьонівському районі м.Донецьк, оскільки подане нею лікарське свідоцтво про смерть № 20, видане 21.03.2016 року амбулаторією № 1 центру первинної медико-санітарної допомоги № 1 м.Донецька Донецької Народної Республіки, вважається недійсним, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області від 01.04.2016 року за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON], [INFO], не виявлено. Допитана у суді свідок [PERSON], мешканка м.Донецьк, суду пояснила, що [PERSON] мешкав в м.Донецьк по сусідству з її сватами і доводився їм родичем. У 20-х числах липня 2015 року він помер, до цього він приблизно 10 років хворів, був прикутий до ліжка через отримані травми під час дорожньо-транспортної пригоди, його збила машина. Вона була присутня на похоронах і бачила тіло померлого. Також вона була знайома із матірю [PERSON] [PERSON], яку заявник привозила до м.Димитров з м.Донецьк для отримання банківської картки. 17.03.2016 року заявник відвезла матір до м.Донецьк, а 19.03.2016 року бабуся померла. У той час вона перебувала у сватів, тому була присутня на похованні. [PERSON] поховали на кладовищі Будьоновського району м.Донецьк. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає в м.Димитров. Подружжя [PERSON] сусіди її сватів, які проживають в [INFO]. Після 20-х чисел липня 2015 року [PERSON] помер, він довго лежав через те, що його збила машина. В той період часу вона перебувала на ювілеї у сватів і також потрапила на поховання [PERSON] [PERSON] також їй знайома, жінка перед смертю місяць жила в м.Димитров, оформлювала пенсію. Отримавши картку, вона забажала додому в м.Донецьк. 17.03.2015 року вона з заявницею відвезла бабусю до м.Донецьк, а 19.03.2015 року старенька померла. Вона допомагала у її похованні. Поховали жінку на кладовищі Будьонівського району м.Донецьк. Смерть фізичної особи відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 \~ч.ч.1,\~3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Указом Президента України від 14.11.2014 року № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв; евакуації працівників; вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції на роботу в іншу місцевість. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 місто Донецьк є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, у звязку з чим їх зобовязано переміститися в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі. Згідно за наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію. Медичні установи, якими були видані лікарські свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON], не були переміщені на територію, яка контролюється органами державної влади України, отже надані суду документи про смерть чоловіка та матері заявника не можуть бути визнаними належними доказами, оскільки видані органами, створеними не відповідно до вимог українського законодавства. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення фактів смерті її чоловіка та матері. На підставі пояснень заявника, показів свідків, інших письмових доказів суд приходить до висновку про доведеність фактів смерті [PERSON], померлого 26.07.2015 року, та [PERSON], померлої 19.03.2016 року, у звязку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даних фактів необхідне заявнику для державної реєстрації смерті чоловіка та матері та оформлення спадщини після їх смерті.

Outcome: approved