Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Заявник в лютому 2016 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [INFO] року в місті Луганськ помер його батько [PERSON]. З метою реєстрації її смерті та отримання свідоцтва він звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського МРУЮ, де йому було відмовлено у цьому, оскільки відповідно до діючого законодавства України документи, що видаються органами та установами на непідконтрольній Україні території є нечинними. Просить суд встановити факт смерті його батька [PERSON], [INFO], який проживав в [ADDRESS], та помер [INFO] року. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення: для отримання свідоцтва про смерть. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, в судове засідання не з'явився, направили суду листа, в якому просили розглядати справу в їхню відсутність, заперечень по суті справи не мають. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], є батьком заявника [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.( а.с.13). Факт смерті [PERSON] на тимчасово непідконтрольній території підтверджується « врачебним свидетельством о смерти» № 129 від 23.01.2016 року, виданим лікарем відділу судово-медичної експертизи трупів Луганського республіканського бюро СМЕ [PERSON].( а.с.12). Свідки [PERSON] та [PERSON].( кожен окремо) показали суду , що [PERSON] проживав в [ADDRESS] до дня своєї смерті, [INFO] року. Як встановлено, «врачебное свидетельство о смерти» № 129 від 23.01.2016 року, видане лікарем відділу судово-медичної експертизи трупів Луганського республіканського бюро СМЕ [PERSON] - не є законною підставою для здійснення державної реєстрації смерті громадянина [PERSON] на території України. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. На підставі «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085, м. Луганськ Луганської області входить до вказаного Переліку. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню ( ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України). Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та прийняття в подальшому спадщини. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON], оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть, видане державним органом України. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved