Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, вказуючи, що вона та її чоловік, [PERSON], проживали в [INFO]. Коли на вказаній території відбулися військові дії та вона була окупована, подружжя стало проживати в [INFO] та отримало статус переселенців. 15 березня 2016 року [PERSON] поїхав до с. Гірне м. Харцизьк Донецької області, щоб перевірити майно, яке залишилося за основним місцем проживання, та 22 квітня 2016 року помер. Похований [PERSON] в с. Гірне 24 квітня 2016 року. На даний час з метою отримати свідоцтво про смерть [PERSON] українського зразка, яке необхідне для оформлення допомоги та спадщини, [PERSON] прохає суд встановити факт смерті її чоловіка у вказану дату. Заявниця, [PERSON], будичи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з»явилася, але надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, Кобеляцького районного відділу ДРАЦС ГУЮ у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, однак начальник відділу [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення вимог не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати заяви про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що 12 вересня 1991 року між [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO] та [PERSON], [INFO] у Зуївської сільської ради м. Харцизька Донецькій області зареєстровано шлюб (актовий запис № 39). Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 118 від 23 квітня 2016 року виданого республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР [PERSON], [INFO], помер 22 квітня 2016 року в с. Гірне м. Харцизьк. [PERSON] похований 24.04.2016 року в с. Гірне, що підтверджується свідоцтвом про поховання, яке видане комунальним підприємством спеціалізованим «Стимул». Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Харцизьк, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Враховуючи вище викладене, лікарське свідоцтво про смерть, видане органами так званої «Донецької Народної Республіки» є не дійсним і не створює правових наслідків. Як вбачається із відмови Кобеляцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 6/02-01-03-22 від 28.04.2016 року, [PERSON] зверталася до даного відділу для державної реєстрації смерті чоловіка, [PERSON], але їй у цьому було відмовлено. Таким чином, коли вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами і оскільки вони мають для неї юридичне значення, то даний факт підлягає встановленню.

Outcome: approved