Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою 07 лютого 2019 року та просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON], [INFO], який помер 21 листопада 2006 року, на час відкриття спадщини, за адресою: 53120, вул.30-річчя Перемоги, буд.112, с.Перше Травня, Софіївський район, Дніпропетровська область. В обґрунтування заяви вказувала, що [PERSON], є донькою [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. 21 листопада 2006 року її батько помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. За життя батько заповів їй земельні ділянки, місце розташування яких: Рівненська область, Сарненський район, Вирівська сільська рада, що підтверджується складеним заповітом. Право власності [PERSON] на земельні ділянки, зазначені в заповіті, підтверджується відповідними державними актами серії РВ № 041858, серії РВ №041859. Після смерті її батька вона звернулася до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області з приводу оформлення належного їй спадкового майна. Під час огляду поданих документів нотаріус повідомила, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видане особі, яка не прийняла спадщину. В той же час, як їй стало відомо із спілкування зі своїми знайомими, згідно з положеннями чинного законодавства України, якщо особа спільно проживала зі спадкодавцем на момент смерті, така особа вважається такою, що прийняла його спадщину. Так, згідно з довідкою, виданою Девладівської сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області, гр. [PERSON] на момент смерті без реєстрації проживав разом зі своєю дочкою [PERSON] за адресою: вул. 30-річчя Перемоги, 112, с. Перше Травня, Софіївський район, Дніпропетровська область та вів з нею спільне господарство. Окрім того, факт проживання спадкодавця за адресою: вул. 30-річчя Перемоги, 112, с.Перше Травня, Софіївський район, Дніпропетровська область може бути підтверджений також інформацією Сарненського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області від 26.10.2018 №1558/04-29. При цьому, її батько на момент смерті був зареєстрований один за адресою: вул.Мічуріна 7, с. Федорівна, Сарненський район, Рівненська область, що підтверджується відповідною довідкою Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, і дає підстави нотаріусу вважати, що факт спільного проживання є не встановленим. Таким чином, доведення факту її постійного проживання з батьком на час відкриття спадщини для подальшого вчинення передбачених законом дій для прийняття спадщини в порядку, що передбачений положеннями чинного законодавства України, є можливим виключно через звернення до суду. Заявник та її представник до суду не з'явилися, але до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій вони просили вимоги задовольнити (а.с. 69-70). Заінтересована особа Девладівська сільська рада виконавчого комітету Софіївського району участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, але надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти поданої заяви не заперечує (а.с. 64). 05 березня 2019 року в судовому засіданні, були допитанні свідки, які пояснили наступне. Свідок [PERSON] пояснила, що заявник поїхала доглядати батька у м.Рівне де пробула десь рік чи два. Потім приблизно в 2005-2006 р.р. вона перевезла батька в село Перше Травня Софіївського району, вул.30-річчя Перемоги, оскільки він був стареньким та потребував догляду. Стосунки в них були хороші, [PERSON] за батьком постійно доглядала та турбувалась, сама його ховала, а свідок допомагав [PERSON] в похованні її батька [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що дід [PERSON] проживав з донькою за адресою село Перше Травня Софіївського району, вул.30-річчя Перемоги приблизно з 2005 року. [PERSON] доглядала за батьком, піклувалась про нього, сама його поховала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 21.11.2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КИ № 116563, виданим Виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району, Дніпропетровської області 23.11.2006 року (а.с. 15). Право власності на земельні ділянки зазначені в заповіті та які належали [PERSON], [INFO], який помер 21.11.2006 року, підтверджуються відповідними державними актами серії РВ №041858 та серії РВ №041859 (а.с.17-18). Згідно заповіту, [PERSON], який помер 21.11.2006 року заповів земельні ділянки, місце розташування Рівненська область, Сарненський район, Вирівська сільська рада, своїй доньці - [PERSON] (а.с.16). Заявниця [PERSON], дошлюбне прізвище якої «Зінькова» є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 13). Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, прав на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить його спадкоємцям (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився менший як три місяця, він продовжується до трьох місяців. При зверненні [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], постановою приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу [PERSON] їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з не прийняттям спадщини (а.с. 25). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як слідує з довідки Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області №440 від 21.03.2018 року, [PERSON] на день своєї смерті проживав без реєстрації за адресою: 53120, вул.30-річчя Перемоги, буд.112, с.Перше Травня, Софіївський район, Дніпропетровська область, разом з дочкою [PERSON] (а.с. 26). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Той факт, що [PERSON] постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: 53120, вул.30-річчя Перемоги, буд.112, с.Перше Травня, Софіївський район, Дніпропетровська область (а.с. 26). Оскільки від встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, залежить виникнення у [PERSON] права на прийняття спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] постійно на час відкриття спадщини, за адресою: 53120, вул.30-річчя Перемоги, буд.112, с.Перше Травня, Софіївський район, Дніпропетровська область. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved