Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, в обґрунтування своїх вимог вказав, що [INFO] померла [PERSON] , мати заявника, який постійно проживав із матір`ю. Факт проживання підтверджують довідки, що містять символіку т.з. «ЛНР», тому не приймаються до уваги органами державної влади України. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем необхідне заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв`язку з цим, заявник просить суд встановити факт постійного його проживання із його матір`ю, [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника, адвокат Заботін В.В. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління ПФУ України В Луганській області в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, надав відзив на заяву, в якому просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки згідно наявних відомостей заявник та його мати були зареєстровані за різними адресами. Судом встановлено, що згідно копії паспорту [PERSON] народився [INFO] . Згідно копії пенсійного посвідчення [PERSON] є пенсіонером. Згідно копії паспорту [PERSON] народилася [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Згідно копії довідки від 07.12.2020 року № 02-09/2545 разом із померлою [PERSON] спільно проживав її син, [PERSON] . Згідно копії акту про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 02-55/604 разом із [PERSON] проживав її син, [PERSON] . За змістом частини другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, і сім`я створюється на підставі, зокрема шлюбу. Довідка № 02-09/2545 від 07.12.2020 року, видана за місцем проживання заявника та його померлої матері, тобто на непідконтрольній українській владі території та завірена печаткою організації, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, містить в собі відомості про спільне проживання за однією адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що довідка № 02-09/2545 від 07.12.2020 року, видана установою, яка знаходяться на тимчасово окупованій території України із відбитком штампу та печатки так званої «Луганської народної республіки», суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що заявник [PERSON] проживав разом із [PERSON] , а тому заяву слід задовольнити у повному обсязі. На підставі ст.ст.10, 11, 209, 212-215, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд, -

Outcome: approved