Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану, посилаючись на те, що 18 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у книзі реєстрації народжень при видачі свідоцтва про народження на ім'я мого сина [PERSON] було допущено помилку, а саме в графі відомості про батька вказано, що я [PERSON] Годердзі Індікоєвич громадянин України, а не [PERSON]. Представник заявника в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, вимоги заяви свого довірителя підтримує, просить їх задовольнити. Заінтересована особа, представник Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, при вирішенні заяви покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] від 18 листопада 2005 року серія 1-ТП № 016112, в графі відомостей про батька вказано, що [PERSON] Годердзі Індікоєвич за національністю є «українець». Як вбачається з листа Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб від 15.02.2007 року за № 49/5-721 мене, [PERSON] Годердзі Індікоєвича, відповідно до Указу Президента України № 92/2007 було прийнято до громадянства України «07» лютого 2007 року, тобто на момент видачі свідоцтва про народження [PERSON]«18» листопада 2005 року, заявник являвся громадянином [PERSON], а не України. З метою усунення неправильності запису про громадянство в свідоцтві про народження сина, заявник звернувся до Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області (колишній відділ реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції), але у відповідь отримав роз'яснення в усній формі про неможливість внесення змін до актового запису цивільного стану № 2669 від 18.11.2005 р. З врахуванням викладеного, запис внесений в акт громадянського стану є неправильним. Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Згідно ст. ст. 269, 270,300 ЦК України право на національність є особистим немайновим правом. Відповідно до ст.269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно дост.271 цього ж кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері приватного життя. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних менших України. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні»до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання про національність батьків суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. Згідно Указу Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності»у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків. Встановленим фактам також відповідають правовідносини, визначені законодавством України та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 та ч.2 ст. 256 ЦПК України, - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За даних обставин, суд вважає за можливе встановити факт, про який просить заявник, оскільки встановлення цього факту має юридичне значення, а інший шлях встановлення - відсутній.

Outcome: approved