Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши, що він народився [INFO] в селі Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області. 20 травня 1976 року був призваний на військову службу до Литовської РСР, де залишився працювати після демобілізації. З 26.12.1990 року по 27.08.1999 року проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . В цей час до паспортного столу м. Енергодару здав паспорт на обмін, але новий паспорт не отримав і багато років проживає без паспорту та реєстрації у с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області. З метою оформлення документів для отримання пенсії звернувся до Великобілозерського районного сектору УДМС України в Запорізькій області із заявою про оформлення паспорту громадянина України у зв`язку із втратою паспорту колишнього СРСР зразка 1974 року. 04.04.2019 року Висновком щодо розгляду матеріалів про оформлення паспорту громадянина України заявнику було рекомендовано звернутися до суду з метою підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. У зв`язку з викладеним заявник просить у судовому порядку встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. У судове засідання [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Великобілозерського районного сектору УДМС України в Запорізькій області - Білик О.А. у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Згідно з п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в селі Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Великобілозерським районним бюро записів актів громадянського стану 22 травня 1957 року (а.с.4). Згідно з даними військового квитка серії [NUMBER] , заявник був документований органами внутрішніх справ Литовської РСР на підставі паспорту колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданого 03.07.1978 року Кам`янсько-Дніпровським РВВС Запорізької області (а.с.8-9). За довідкою Сектору реєстрації Енергодарської міської ради № 1940 від 26.02.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 26.12.1990 року по 27.08.1999 року був зареєстрований у [ADDRESS] , знятий з реєстрації за рішенням суду від 08.07.1999 року, без паспорту (а.с.7). З 2001 року [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). 04.04.2019 року Висновком щодо розгляду матеріалів про оформлення паспорту громадянина України заявнику було рекомендовано звернутися до суду з метою підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, судом встановлено, що заявник не має можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України, в позасудовому порядку, тому, в силу викладеного, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved