Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Вільногірська міська рада Кам`янського району Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно із заповітом, складеним 09.11.1998 р. її матір`ю [PERSON] вона зазначена разом з її рідною сестрою [PERSON] , як спадкоємці в рівних долях на все майно матері, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належать на день смерті і на що вона по закону матиме право. Одним з предметів є будинок [ADDRESS] . Після смерті [INFO] її матері [PERSON] вона виявила бажання прийняти спадок за заповітом від 09.11.1998 р. і звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Другим спадкоємцем [PERSON] , згідно з заяви від 22.02.2021 року, від спадщини за заповітом відмовилася, що надає їй право на спадщину відносно всього вказаного житлового будинку. При вивченні документів, що стосуються спадкового майна, яке залишилося після смерті її матері, вона виявила невідповідність запису в тексті Договору купівлі-продажу фактичним обставинам, а саме: прізвище її матері зазначено як [PERSON] , а не [PERSON] , як це зазначено в її паспорті;?в адресі розташування будинку [ADDRESS] , як це вказано в заповіті і в паспорті її матері: «Степова» (на українській мові); в зазначені населеного пункту, де розташований вказаний будинок [ADDRESS] » в той час, коли будинок [ADDRESS] . Наявні розбіжності в поданих документах, а саме в написанні прізвища її матері, в зазначені назви вулиці, а також в зазначені місця розташування будинку неможливо відновити і привести їх в відповідність, так як орган, що склав та підписав цей Договір купівлі-продажу від 24.09.1963 р., а саме Верхньодніпровське інвентарне бюро не існує на сьогоднішній день, а сама процедура встановлення факту, що має юридичне значення, належить суду, в порядку окремого провадження. Іншим шляхом встановити даний факт вона не може. Заявник в судове засідання не з`явилася. Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень по суті заяви не мають. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що в паспорті громадянина України та картки фізичної особи-платника податків ПІБ матір заявника вказано, як [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.09.1963 року [PERSON] купила будинок [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згідно копії заповіту від 09.11.1998 року [PERSON] склала заповіт згідно якого заповідала усе належне їй майно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.09.2020 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно - Східного міжрегіонального управління юстиції (місто Дніпро), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 9). Відповідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Верхівцевским бюро ЗАГС Дніпропетровської області, її батьками є: « [PERSON] » та « [PERSON] » (рос. мовою) (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію 24.02.1976 року шлюбу між « [PERSON] та [PERSON] », після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - « [PERSON] », відомості в свідоцтві про одруження зазначені російською мовою (а.с. 11). Згідно заяви [PERSON] від 02.02.2021 року вона відмовилася від спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 12). Відповідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 61729607 від 18.09.2020 р. заведена спадкова справа, де спадкодавцем є [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Факт належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документу на будинок, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] , а саме, договору купівлі-продажу від 24.09.1963 року в якому ПІБ покупця (власника) зазначено як « [PERSON] » (а прізвище спадкодавця в свідоцтві про смерть та заповіті вказане як « [PERSON] ») підтверджується однаковими ініціалами спадкодавця та власника будинку, адресою проживання спадкодавця, вказаною у заповіті та копії її паспорту. Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Дослідивши надані заявником письмові докази, суд приходить до висновку, що під час розгляду даної цивільної справи по суті знайшов повне своє підтвердження саме факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу на житловий будинок, а саме: договору від 24.09.1963 року на будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . При цьому слід зазначити, що суд під час розгляду заяви у справах окремого провадження може вийти за межі судового розгляду, тому проаналізувавши зміст поданої заяви та матеріали справи, доходжу висновку, що для заявника юридичне значення має встановлення факту належності правовстановлюючого документу (договору купівлі-продажу), оскільки це дозволяє реалізувати право на отримання права на спадщину, і наявні у його тексті описки перешкоджають досягненню цієї мети. Однак встановлення факту належності спадкодавцю на праві власності спадкового майна, а також належності будинку до складу спадкового майна не відповідають положенням ч. 2 ст. 293 ЦПК України та ст. 315 ЦПК України. Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved