Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу. В заяві зазначила, що [INFO] в с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області помер дід заявниці [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина , зокрема, на земельну ділянку площею 6,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Право на вказану ділянку померлий набув на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 22.02.1999 року, що був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №3. Дід [PERSON] за життя склав заповіт, яким заповів все своє майно заявниці. Особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України, відсутні. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви у встановлений законом строк до нотаріуса. На теперішній час заявниця має намір оформити спадкові права на землю, тому в лютому 2018 року звернулася до державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Євстратової О.М., яка вивчивши подані нею документи, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6,09 га, що розташована в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, належної [PERSON], який помер [INFO]. З метою вирішити це питання в досудовому порядку заявниця звернулася до Веселинівського районного відділу Держгеокадастру у Миколаївській області з заявою щодо внесення виправлень (змін) до державного акту, але там їй роз'яснили, що внести виправлення неможливо та надали лист - роз'яснення, яким рекомендували їй звернутися до суду. Враховуючи те, що заявниця не може іншим чином встановити факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцю, а цей факт має для неї юридичне значення як такий, що породжує її право на успадкування вищевказаної земельної ділянки, вона змушена звернутися до суду. Заявник [PERSON] підтримала заяву та просила її задовольнити. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву [PERSON] підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав і зокрема, зазначила, що через невірно зазначене в Державному акті на право власності на землю прізвище померлого, вона не може отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку. Заінтересована особа - представник Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Аббасов К.А. до зали судового засідання не з'явився, надав клопотання в якому просила розглядати у його відсутність, не заперечують проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], про що 20 жовтня 2008 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис №32 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с.-8 /. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,09 га, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 22.02.1999 року Ставківською сільською радою народних депутатів та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №3 /а.с.11/. [PERSON] за життя склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON]. Відповідно до спадкової справи №69/2009 заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO], що була витребувана судом від державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Євстратової О.М. з якої вбачається що померлий [PERSON] склав заповіт 10 травня 2002 року, яким все своє майно заповів - [PERSON]. При звернені до державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Євстратової О.М. з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину - відмовлено, в зв'язку з тим, що: в Державному акті на право приватної власності на землю зазначено прізвище «[PERSON]», а згідно з свідоцтвом про смерть прізвище спадкодавця - «[PERSON]», що ставить під сумнів факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] та є перешкодою для прийняття [PERSON] спадщини. В зв'язку з набуттям чинності Законів України «Про державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», якими з 1 січня 2013 року припинено повноваження територіальних органів Держземагенства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) земель, права сервітуту, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), права забудови земельної ділянки (суперфіцій) виправлення помилки в державному акті не можливо. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України (п. 6 ч. 1 ст. 256 в редакції від 18.03.2004 року) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Факт належності [PERSON] Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема рішенням про затвердження технічної документації про передачу в натурі громадянам земельних часток /паїв/ із земель колективної власності КСП «Нива» №3 від 25.12.1998 року відповідно до якого було надано дозвіл на виготовлення державного акту на право приватної власності на землю на [PERSON]. Відповідно до розпорядження голови Веселинівської державної адміністрації Миколаївської області Головатого А.О. про затвердження розрахунків вартості і розмірів в умовах кадастрових гектарів земельних часток /паїв/ членів КСП «Нива» №437-р від 22.11.1996 року, згідно якого було затверджено розрахунки вартості і розмірів в умовних кадастрових гектарах земельних часток /паїв/ членів КСП «Нива»; комісії по паюванню земель КСП «Нива» оформити сертифікати на земельну частку /пай/, передати їх для реєстрації до 28.11.1996 року; відділу земельних ресурсів зареєструвати сертифікати на земельну частку /пай/ у книзі реєстрації сертифікатів для видачі їх членам КСП «Нива». Відповідно до розрахунку вартості земельної частки /паю/ та її розмір в умовах кадастрових гектарах затвердженого розпорядження районної державної адміністрації від 22.11.1996 року за №437-р грошова оцінка сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність підприємству, що підлягають паюванню 706200 гривень, кількість осіб, які мають право на земельну частку /пай/ 375 чоловік. Відповідно до інформації вих. №56/04-06 від 12.02.2018 року наданої Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] проживав в с.Зоря з 1958 року по день смерті [INFO]. Згідно витягу із по господарської книги №14 за 1996-2000 роки відносно [PERSON], 1910 року народження наданого виконавчим комітетом Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області вих. №127/01-15 від 23.04.2018 року, з якого вбачається, що [PERSON] був головою сім'ї. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт, що померлий був [PERSON], оскільки вони були односельчанами та при розпаюванні земель вона була членом комісії, та [PERSON] було виділено відповідну земельну ділянку. На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №03, виданого 22 лютого 1999 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області в якому помилково прізвище померлого дідуся заявниці зазначено «[PERSON]».

Outcome: approved