Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить оголосити його усиновлювачем повнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. В.Жужманівка, Козельщанський район, Полтавської області та неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Верхня Жужманівка, Козельщанський район, Полтавської області. При цьому вказав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , яка має від першого шлюбу доньок [PERSON] та [PERSON] , батька яких [PERSON] рішенням Козельщанського районного суду Полтавської області від 10.06.2021 року позбавлено батьківських прав. Після укладення шлюбу, [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та її доньками, проживають однією сім`єю. Між ним та доньками дружини склалися гарні доброзичливі стосунки, дівчата називають його батьком. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.07.2021 року у справі відкрито провадження. У судовому засіданні заявник підтримала заяву, просила суд задовольнити. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судове засідання не прибула, просила проводити розгляд справи без їх участі, до суду направили висновок про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , яка має від першого шлюбу доньок [PERSON] та [PERSON] , батька яких [PERSON] рішенням Козельщанського районного суду Полтавської області від 10.06.2021 року позбавлено батьківських прав. Після укладення шлюбу, [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та її доньками, проживають однією сім`єю. Між ним та доньками дружини склалися гарні доброзичливі стосунки, дівчата називають його батьком. 03.09.2021 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, за підписом міського голови виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, надав висновок за № 01-23/18 про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Заявник позитивно характеризуються, матеріально і житлом забезпечений. Має можливість забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя усиновлених дітей. За медичним висновком стан здоров`я [PERSON] та [PERSON] та їх розумовий розвиток відповідає вимогам усиновлення. Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Ч. 1 ст. 208 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновленою може бути дитина. Відповідно до ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Ст. 219 Сімейного Кодексу України передбачено, що усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Відповідно до вимог ст. 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Згідно ч.2 ст.208 Сімейног7о Кодексу України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні вислухавши думку [PERSON] та [PERSON] , вони підтвердили своє бажання бути усиновленими [PERSON] . Повідомили, що він турбується про них, утримує родину, між ними склалися сімейні стосунки. Усиновлення повнолітньої [PERSON] . [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , заявником [PERSON] повністю відповідає вимогам закону та інтересам дітей. Відповідно до ст. 264-265, 314 ЦПК України, суд

Outcome: approved