Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів у вигляді посвідки про народження № [NUMBER], виданої 01 лютого 1936 року Червоноіванівською сільрадою Кам`янської міськради Дніпропетровської області, актовий запис № 12 та свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] видане 24 вересня 1960 року Верхівцевським міським бюро ЗАГС Криничанського району Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що виникли розбіжності у зазначені її по батькові « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » у правовстановлюючих документах та її паспорті громадянина України, вона вважає те, що працівники органів реєстрації актів цивільного стану допустили помилку, а працівники органу внутрішніх справ по різному переклали її по батькові з російської на українську мови та навпаки, з української на російську мови. Внаслідок таких помилок, в неї на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючими документами, які перешкоджають їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, а також прийняти спадщину, яка залишилася після смерті чоловіка. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме посвідки про народження та свідоцтва про шлюб. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану П`ятихатського району та місту Вільногірську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явилася, були повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Представник заінтересованої особа Вільногірського міського сектор Державної міграційної служби України Головного управління в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що в паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 25 квітня 1997 року, картці фізичної особи-платника податків ім`я заявника вказано, як [PERSON] (а.с.4). Відповідно до копії пенсійного посвідчення заявника серія [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України 16 лютого 2012 року ім`я заявника вказано [PERSON] (а.с. 5). Згідно до свідоцтва про народження заявника, № [NUMBER] виданого 01 лютого 1936 року Червоноіванівською сільрадою Кам`янської міськради Дніпропетровської області, ім`я заявника вказано « [PERSON] », її батьком зазначений - « [PERSON] », матір`ю - « [PERSON] » (а.с. 6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого Верхівцевським міським бюро ЗАГС Криничанського району Дніпропетровської області 24 вересня 1960 року, заявниця « [PERSON] » уклала шлюб з громадянином « [PERSON] », і їй було присвоєно прізвище « [PERSON] », відомості в свідоцтві зазначені російською мовою (а.с. 7). Відповідно до копії титульних сторінок трудових книжок, які заповнювалися 07.08.1955 року та 11.09.1959 року ім`я заявника вказано « [PERSON] » (а.с. 8). Оригіналом листа Вільногірського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) за № 443/02-13/26 від 22.05.2019 року, повідомлено, що на обліку в управлінні пенсійного фонду Украхїни з 28.01.2019 року значилась [PERSON] , а станом з 22.05.2019 року значится [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії виписки з паспорта ім`я заявника вказано « [PERSON] » ( а.с. 10). Згідно інформаційної довідки, наданої Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час перевірки паперового носія актового запису про шлюб встановлено, що громадяни [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.09.1960 року, в виконкомі Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Державна реєстрація шлюбу проведена на підставі пред`явленого документу, що посвідчує особу громадянки [PERSON] , паспорту [NUMBER] виданого Верхівцевським СВМ (а.с. 11). Відповідно до копії архівної довідки за № Я-30-2019 від 27.08.2019 року є актовий запис № 12 від 01.02.1936 року про народження [INFO] дитини жіночої статі на прізвище та ім`я « [PERSON] » батьки « [PERSON] , [PERSON] » (а.с. 11). У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Отже, заявник [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] одна і та ж особа та під час видачі свідоцтва про шлюб та паспорта була допущена помилка в особистих даних особи. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, є законною та обґрунтованою, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому наявні правові підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного

Outcome: approved