Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій вказав, що 23 січня 2001 року ним було отримано державний акт серії І-ОД № 087105 на право приватної власності на землю. Позивачем було виявлено, що в державному акті на право приватної власності на землю допущено помилку, а саме замість по батькові «Фадейович», як записано в паспорті заявника, зазначено «Федейович». Заявник звернувся до Відділу Держземагенства у Кілійському районі Одеської області з заявою про виправлення державного акту, про що йому було відмовлено. На підставі викладеного заявник просив суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу державного акту серії І-ОД № 087105 на право приватної власності на землю, виданого 23 січня 2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів Кілійського району Одеської області. В заяві [PERSON] просив позовну заяву розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи Відділу Держземагенства у Кілійському районі, в судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції, в судовому засіданні вимоги заявника підтримав у повному обсязі, заперечень не має. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України серія КЕ № 998976, виданим 7 березня 1998 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, заявник є «Божко Дмитро Фадейович», [INFO]. Заявник зареєстрований в [INFO] /а.с. 7-8/. З державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 087105, виданого 23 січня 2001 року на підставі рішення ХVIII сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27 грудня 2000 року № 170-ХХІІІ-18, вбачається, що «Божку Дмитру Федейовичу» передано у приватну власність земельну ділянку площею 3.72 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1431. Цей державний акт складено у двох примірниках, з яких перший видано «[PERSON]Ф.», другий зберігається у Кілійській міській Раді народних депутатів. /а.с. 9/. Як вбачається з відповіді Відділу Держземагентства у Кілійському районі Одеської області Головного управління Держземагенства в Одеській області № Б-209 від 11.12.2013 року на заяву [PERSON], у звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року Законом України «Про державний земельний кадастр», постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», з 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації права власності та користування земельною ділянкою. Законодавством України виправлення помилок в державних актах на землю не передбачено. /а.с.5/. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved