Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті свого батька [PERSON]. Свою заяву обґрунтовує тим, що її батько [PERSON] помер 01.05.2017 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території в с. Обильне Старобешівського району Донецької області, внаслідок атеросклеротичного кардіосклерозу та набряку легенів, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 93 від 02.05.2017 року на бланку установи, розташованої на території, тимчасово непідконтрольній владі України. Оскільки смерть відбулася на тимчасово окупованій території України, отримати належне медичне свідоцтво про смерть, на підставі якого відділом РАЦС видається свідоцтво про смерть, неможливо. Заявник зверталася до відділу РАЦС для реєстрації смерті батька на підставі лікарського свідоцтва про смерть, виданого медичною установою, що розташована на території, тимчасово непідконтрольній Україні, але їй було відмовлено, тому вона просить встановити факт смерті її батька [PERSON], 01.05.2017 року на тимчасово окупованій території в с. Обильне Старобешівського району Донецької області. Заявник в судовому засіданні заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є сином заявника. Його дід [PERSON] хворів та помер 01.05.2017 року в с. Обильне Старобешівського району Донецької області, де його ї поховали. Свідок був присутній під час поховання [PERSON] на кладовищі в с. Обильне Старобешівського району Донецької області. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є донькою заявника. Її дід [PERSON] помер 01.05.2017 року за місцем свого мешкання в [INFO], де його і поховали. Свідок була присутня під час поховання [PERSON] на кладовищі в с. Обильне Старобешівського району Донецької області. Судом встановлено, що заявник є донькою померлого [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про народження № 1105901 від 15.04.1964 року, виданого Обильненською сільрадою Старобешівського району Донецької області; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, відповідно до якого заявник 23.10.1982 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище «Семенченко» на шлюбне прізвище «Согачова» (а.с.7-8). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії !-НО № 176386 від 14.12.2009 року шлюб між заявником та [PERSON] було розірвано 14.12.2009 року, заявник залишила шлюбне прізвище «Согачова» (а.с.9). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 449614 від 18.10.2016 року, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, заявник зареєструвала шлюб 18.10.2016 року з [PERSON] та змінила прізвище «Согачова» на шлюбне прізвище «Антохіна» (а.с.10). Відповідно до інформації з лікарського свідоцтва про смерть № 93 від 02.05.2017 року [PERSON], [INFO], помер 01.05.2017 року в с. Обильне Старобешівського району Донецької області (а.с.11). Заявнику було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявником документів для реєстрації (а.с.13). Суд, вислухавши пояснення заявника та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Частиною третьою ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 01 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~ яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Документ наданий заявником для державної реєстрації факту смерті - лікарське свідоцтво про смерть, не може визнаватися належними документом з підстав його складання органами, розташованими на тимчасово окупованій території України, але вказана в ньому інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявником та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. В розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення зазначено місто Донецьк Донецької області. Суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 01.05.2017 року на тимчасово окупованій території в с. Обильне Старобешівського району Донецької області, Україна. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved