Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] . Проживала її мати разом нею та її батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . З 2009 року її мати почала їздити до м. Москви РФ. В останнє її мати телефонувала 17 березня 2011 року, повідомила що з нею все добре, а вже з наступного дня вони втратили з нею зв`язок. Через кілька днів після втрати з матір`ю зв`язку, її батько [PERSON] звернувся до Старобільського відділу поліції про її розшук. Через рік після зникнення матері, [PERSON] , яка є рідною сестрою її матері, звернулась із заявою про її розшук до Головного управління внутрішніх справ РФ, та 14 грудня 2012 року вона отримала відповідь про оголошення її у розшук. Також неодноразово її родина зверталась в редакцію програми «Жди меня» з метою розшуку матері. В грудні місяці 2015 року стало відомо, що розшукова справа стосовно її матері у Старобільському відділі поліції з невідомих причин втрачена. 30 грудня 2015 року вони вдруге звернулися до Старобільського відділу поліції про її розшук. З 30 грудня 2015 року її мати оголошена у розшук. Крім того, факт відсутності її матері підтверджується довідкою старости сіл Бутово та Піщане, в якій зазначено,що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але за місцем реєстрації фактично не проживає з 2010 року. В теперішній час виникли проблеми у призначені субсидії, оскільки не в повному обсязі внесені дані про членів сім`ї із складу домогосподарства, доходи яких враховуються під час призначення субсидії, тобто дані матері. Самотужки сплачувати комунальні послуги родина на даний час не має можливості, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а її батько [PERSON] є інвалідом першої групи. У відповідності до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. У місці постійного проживання та у місці фактичної реєстрації відсутні відомості про місце перебування [PERSON] більше 3 років. Просить суд оголосити її матір померлою. Від заявника надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незаважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. З копії відповіді ГУ МВС Росії по м. Москва Управління кримінального розшуку вбачається, що стосовно [PERSON] була заведена розшукова справа № 2426 за категорією розшук та вона оголошена у Федеральний розшук. З копії довідки Старобільського ВП ГУНП в Луганській області від 05.07.2019 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , перебуває в розшуку як особа, безвісно відсутня. Даний факт було внесено до ЄРДР за № 12015130580001279 від 15.11.2015 року за ч.1 ст. 115 КК України та гр. [PERSON] , [INFO] з 30.12.2015 року оголошено в розшук. З копії довідки № 1-490 від 27.05.2019 року т.в.о. старости сіл Бутове та Піщане, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та фактично не мешкає з 2010 року. Оголошення померлою [PERSON] має для заявника юридичне значення. Оскільки у місці постійного проживання [PERSON] вже більше трьох років немає відомостей про місце її перебування та встановити місце її знаходження не представляється можливим, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для оголошення останньої померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved