Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті свого батька [PERSON], в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що його батько [PERSON] помер [INFO] в місті Макіївка Донецької області за таких обставин: хронічна серцево-судинна недостатність. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». При зверненні до Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану було отримано відмову у проведені державної реєстрації смерті з вказаних підстав. Встановлення факту смерті необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. В зв'язку з викладеним і звертається до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволені заявлених вимог наполягає. Заінтересована особа - Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції-належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду представника не направив, надав суду письмову заяву, за якою просить справу розглянути за відсутності його представника, проти задоволення заяви не заперечує. Вирішуючи заявлені вимоги, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі, з огляду на таке. Судом встановлено наступне. Постійно проживаючи на тимчасово окупованій території, а саме на території міста Макіївка Донецької області [INFO] помер [PERSON], [INFO], який був громадянином України. Причиною смерті стала: хронічна серцево-судинна недостатність. На підтвердження даного факту заявником надано суду медичне свідоцтво про смерть №150 від [INFO]. Заявник по справі є рідним сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 10 червня 1983 року, виданого Відділом запису актів громадянського стану Радянського району міста Макіївка Донецької області. Звертаючись до суду з даною заявою, наголошує на тому, що встановлення даного факту йому необхідно для оформлення належним чином факту смерті батька та отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Вирішуючи заявлені вимоги, суд вважає за необхідне їх задовольнити, з огляду на таке. Згідно Розпорядження КМУ №1085 від 07.11.2014 року, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до таких населених пунктів входить і м. Макіївка, Донецької області. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010року № 3307/5) передбачено, що однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.2 ч.4 ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Статтею 257-1 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 Ц11К України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог заявника, оскільки наведені обставини в сукупності доводять факт смерті його батька [PERSON] [INFO]. Встановлення факту смерті для [PERSON] має юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати свої права як спадкоємця померлого. Права інших осіб встановленням зазначеного факту не порушуються. Іншим шляхом, ніж через судове рішення, заявник не може підтвердити даний факт. Таким чином, за наведених обставин, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved