Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив встановити факт належності трудової книжки (дата заповнення - 05.09.1974 року), виданої на ім'я [PERSON], дата народження [INFO] рік. В обґрунтування заяви заявник вказував, що при оформленні трудової книжки (дата заповнення - 05.09.1974 року), виданої на ім'я заявника, було допущено виправлення на сторінці 1 у прізвищі на російській мові, а саме здійснено нижнє підкреслення букви «Ш», однак у паспорті та свідоцтві про народження прізвище Заявника російською мовою зазначено «[PERSON]. Крім того, під час оформлення трудової книжки не було вказано повну дату народження (день та місяць), а лише рік народження, що співпадає із даними, зазначеними у паспорті - 1959 року. Таким чином, зазначені розбіжності в трудовій книжці є лише технічною помилкою при заповненні трудової книжки. В судове засідання заявник не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та надавши належну оцінку доказам, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що при оформленні трудової книжки (дата заповнення - 05.09.1974 року), виданої на ім'я заявника, було допущено виправлення на сторінці 1 у прізвищі на російській мові, а саме здійснено нижнє підкреслення букви «Ш», однак у паспорті та свідоцтві про народження прізвище Заявника російською мовою зазначено «[PERSON]. Крім того, під час оформлення трудової книжки не було вказано повну дату народження (день та місяць), а лише рік народження, що співпадає із даними, зазначеними у паспорті - 1959 року. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.1959 року та копії паспорта серії [NUMBER] виданого Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві, вбачається, що заявник [PERSON] народився [INFO] року. З копії трудової книжки серії від 05.09.1974 року зазначено її власника російською мовою «[PERSON]». З довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 47/18 від 20.12.2018 року, яка видана ПАТ «Київське автотранспортне підприємство» (код ЄДРПОУ 03114260), що відповідає записам № 10, № 12 у трудовій книжці (дата заповнення - 05.09.1974 року) вбачається про належність [PERSON] трудової книжки. Як вбачається з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим,на підставі п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, вищезазначене, свідчить про те, що трудова книжка (дата заповнення - 05.09.1974 року), видана на ім'я - російською мовою «[PERSON]» з виправленням (нижнє підкреслення букви «Ш») та без зазначеної повної дати народження (день та місяць) належить заявнику - [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний код [NUMBER]). На підставі вищенаведеного, відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, за для належного захисту права заявника на пенсійне забезпечення, суд вважає необхідним задовольнити заяву [PERSON], про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved