Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право приватної власності на землю від 27 листопада 1995 року, виданого на ім'я «[PERSON]». Обґрунтовує заяву тим, що вона має намір відчужити належну їй на праві приватної власності земельну ділянку, однак через допущену помилку у державному акті, не може цього зробити. Через вказані обставини вона не може в повному обсязі реалізувати свого передбаченого законом права на розпорядження земельною ділянкою. У судове засідання представник заявника [PERSON] - [PERSON] подав заяву, згідно з якою заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі, розглянувши справу в його та заявника відсутності. Представник заінтересованої особи - Смиковецької сільської ради Тернопільського району, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду, до суду не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності заявника та заінтересованої особи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: За паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 04 вересня 1996 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника записано «[PERSON]». Відповідно до картки платника податків, виданого 20 травня 2008 року Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією, прізвище, ім'я та по батькові заявника зазначено [PERSON]. Як убачається із витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка кадастровий [NUMBER] площею 0.0596 гектара, що знаходиться у с. Смиківці, Тернопільського району належить на праві приватної власності [PERSON]. Як слідує з державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27 листопада 1995 року, виданого Смиковецькою сільською радою, власником земельної ділянки, розміром 0.0596 гектара, для садівництва, записана «[PERSON]». Таким чином судом установлено невідповідність прізвища та по батькові заявника, зазначеного у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27 листопада 1995 року, виданого Смиковецькою сільською радою, тому прізвищу та по батькові, яке зазначене в документах, що посвідчують особу заявника. На даний час через вказану обставину, зокрема не правильне написання у вказаному державному акті прізвища та по батькові заявника, поставило під сумнів факт належності їй земельної ділянки, що в свою чергу унеможливлює реалізацію в повному обсязі передбаченого законом права власності на землю, що включає право володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, суд вважає, що вказані у державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27 листопада 1995 року, виданого Смиковецькою сільською радою, розміром 0.0596 гектара для садівництва виданого [PERSON], прізвище та по батькові заявника, з незалежних від [PERSON] обставин було написано не вірно. При цьому в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності [PERSON] вказаного державного акту на право приватної власності на землю, а необхідність його встановлення зумовлена вагомістю поновлення порушення прав заявника, в тому числі для реалізації її права на розпорядження земельною ділянкою. Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту належності їй правовстановлюючого документу, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 234 та п. 6. ч. 1 ст. 256 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, в тому числі справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved