Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася із вищезазначеною заявою до суду, яку мотивує тим, що [INFO] у м. Запоріжжі помер її чоловік - громадянин України [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований на момент смерті за адресою: [ADDRESS] . 12.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, однак фактично, починаючи з 2014 р. вони проживали, як чоловік та жінка разом за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний організований побут, спільний бюджет, піклувалися та дбали один про одного. Ці дії носили постійний та систематичний характер. За життя чоловік [PERSON] мав пенсію за розміром більшу, ніж вона. Скористатись своїм правом щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника та звернувшись до пенсійного фонду, [PERSON] було повідомлено, що для переведення на пенсію в разі втрати годувальника необхідно надати документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, а саме довідку житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідку органів місцевого самоврядування, або довідку про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надання таких документів заявнику роз`яснено, що факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Таким чином, [PERSON] вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2020, по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд справи. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити, надавши пояснення аналогічно викладеним у заяві. Як пояснила суду [PERSON] , починаючи з 2014 р. вони разом із [PERSON] почали проживали разом однією сім`єю, за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний організований побут, спільний бюджет, піклувалися та дбали один про одного. 12.12.2017 вони уклали шлюб. Доходи її чоловіка, як і пенсія весь час були більше ніж у неї, і були для неї значними. Після смерті чоловіка вона звернулась до пенсійного фонду щоб перейти на пенсію чоловіка, але їй повідомили що слід надати документи які б підтверджували факт її перебуванні на утриманні чоловіка. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, 16.09.2020 подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника головного управління, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що вони є сусідками заявниці. Підтвердили, що [PERSON] з [PERSON] проживали разом за адресою заявника, починаючи з 2015 р., вели спільне господарство, піклувалися та дбали один про одного. Чоловік отримував пенсію, значно більшу за розміром, ніж пенсія заявника, тому він утримував дружину. Заслухавши доводи заявника її представника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 12.12.2017 заявник [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.12.2017 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції. [INFO] чоловік заявника - [PERSON] помер у місті Запоріжжі, про що складено відповідний актовий запис за № 833, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.07.2020 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Згідно довідок про доходи, вбачається, що [PERSON] є пенсіонером за віком, її пенсія за період з 01.08.2019 по 31.07.2020 становить 39 488,30 грн., у липні 2020 р. позивач отримала пенсію у розмірі 3 862,40 грн. Розмір пенсії [PERSON] на день смерті, тобто у липні 2020 р. становив 12 508,34 грн. [PERSON] звернулася до заінтересованої особи із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Однак їй роз`яснено, що для призначенні пенсії по втраті годувальника необхідно надати документи, що підтверджують факт реєстрації її за однією адресою з померлим, або звернутися до суду для встановлення факту перебування на утриманні. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1 статті 315ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. За змістом ч. 2, 3 зазначеної статті непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно з п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Відповідно до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування : для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та отримувала пенсію, розмір якої значно менший пенсії, яку отримував її чоловік. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 520/6518/17. У судовому засіданні встановлено той факт, що допомога яка надавалась [PERSON] , була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування. Судом встановлено, що заявник до моменту смерті свого чоловіка перебувала на його утриманні, що повністю узгоджується з показаннями допитаних у судовому засіданні свідків. Також встановлено факт сумісного проживання заявника [PERSON] із померлим [PERSON] до укладання шлюбу, і зазначені обставини у судовому засіданні підтверджуються як поясненнями свідків, так і заявника допитаних у судовому засіданні. Разом з тим, для призначення пенсії по втраті годувальника у разі неможливості надати документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, у судовому порядку встановлюється факт перебування на утриманні померлого годувальника, без встановлення факту сумісного проживання. За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт перебування [PERSON] на утриманні її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . За приписами ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved