Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд встановити факт перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлення вказаного факту потрібно заявнику для подальшого оформлення пенсії. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2019 року провадження по справі відкрите. У вступному слові представник заявника заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечувала, просила суд ухвали рішення на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд , вислухавши вступне слово учасників справи , пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків. Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича(Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Судом встановлено , що [PERSON] з 10 серпня 1968 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . 18 квітня 2019 року чоловік заявниці [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Заявниця відповідно зверталася до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжяіз заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у неї документів, що підтверджують факт постійного проживання сім`єю та її перебування на утриманні померлого чоловіка. З матеріалів заяви вбачається , що заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в той час коли її померлий чоловік [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В той же час, свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили , що [PERSON] та [PERSON] фактично проживали за адресою: [ADDRESS] , тобто за однією адресою, в одному помешканні, вели спільне господарство, мали спільний організований побут, спільний бюджет, піклувалися та дбали один про одного. Крім того, доказами доданими до заяви підтверджено, що головним джерелом засобів до існування заявниці була пенсія її чоловіка [PERSON] , оскільки її розмір складав 9224,44 грн./міс, а розмір пенсії заявниці складає 2148,54 грн./міс . З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку, що заявниця спільно проживала однією сім`єю з [PERSON] за однією адресою, а пенсійні виплати останнього, були для [PERSON] постійним і основним джерелом існування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту , що має юридичне значення .

Outcome: approved