Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту того, що на момент смерті [PERSON], який помер [INFO] разом з ним в квартирі [ADDRESS] крім нього була зареєстрована та проживала з 23.06.2011 року по день смерті його дочка, [PERSON], [INFO]. Свої вимоги в подній заяві до суду обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON], з яким вона з 26.08.1991 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. На день смерті їх сім'я проживала в смт. Масандра, м. Ялта, АР Крим в квартирі [ADDRESS], де її чоловік і їх дочка були зареєстровані. Вона на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Після подій в АР Крим і на сході України, вони переїхали в с. Щасливцеве, Генічеського району, Херсонської області і отримали статус переміщених осіб, що підтверджується наданими довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Після смерті чоловіка, вона своєчасно звернулась до Генічеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку з цим була заведена спадкова справа, згідно якої вона є спадкоємцем майна померлого, в тому числі належного спадкодавцю автомобіля, що підтверджується довідкою нотаріуса. Але у подальшому нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадщини, через неможливість встановлення кола спадкоємців. При цьому нотаріус не прийняв видану в м. Ялта, АР Крим довідку про склад сім'ї померлого, пославшись на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що набрав чинності 27.04.2014 року, яким АР Крим та м. Севастополь, вважаються територією тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Не зважаючи на те, що її чоловік помер в Генічеському районі, реєстраційний облік його місця проживання було здійснено в м. Ялта, що підтверджується виданою комунальним підприємством 24.07.2017 року довідкою про склад зареєстрованих разом зі спадкодавцем осіб, яка нотаріусом не приймається з вказаних вище причин. У зв'язку з цим, їй було рекомендовано звернутись до суду для встановлення відповідного факту. Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримує та обставини викладені в заяві, та просить їх задоволити. Заінтересована особа [PERSON], позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення вимог, заявлених позивачкою. Свідок [PERSON], [INFO], являється сином померлого та заявника, а також братом заінтересованої особи, в судовому засіданні підтвердив те, що [PERSON], дійсно, з 23.06.2011 року по день смерті проживала однією сім'єю з [PERSON], тобто їх батьком та була зареєстрована в квартирі батька. Свідок [PERSON] надав суду аналогічні покази та підтвердив покази [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], видане Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану від 25.04.1996 року, [PERSON] є рідною дочкою померлого [PERSON] Згідно довідки від 13.05.2017 року №0000204394 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] має статус внутрішньо переміщеної особи. Згідно довідки про склад сім'ї, №503/м від 24.07.2017 року, виданої Муніципальним Унітарним підприємством «Мартьян» муніципального утворення міського округу Ялта Республіки Крим, разом з померлим [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], [PERSON] Однак, видане неповноважними органами АР Крим довідка про склад сім'ї, не визнається державними органами України. При цьому, як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявника встановлення факту необхідно для отримання спадщини після померлого [PERSON] її дочкою [PERSON] Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що довідка про склад сім'ї, №503/м від 24.07.2017 року, була видана органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, та є недійсною і не створює правових наслідків, що в свою чергу позбавляє [PERSON], яка є громадянкою України, вступити у спадщину та отримати спадкове майно, а також реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із спадкуванням. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що Генічеська державна нотаріальна контора ГТУЮ в Херсонській області не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що набрав чинності 27.04.2014 року, яким АР Крим та м. Севастополь, вважаються територією тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину для своєї доньки, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON], щодо встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки отримання свідоцтва про право на спадщину не можливе без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved