Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. 13.03.2019 року від заявника на адресу суду надійшло уточнення до заяви, згідно якого заявник зазначає, що він [PERSON] , [INFO] , являється особою передпенсійного віку та розпочав готувати документи для оформлення пенсії. Під час підготовки документів він виявив невідповідність написання його прізвища у трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 13.10.1986 року відповідно даних паспорта, він є - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Проте в його трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 13.10.1986 року, на ст.1 у графі прізвище зазначено « [PERSON] », тоді як насправді його прізвище « [PERSON] ». Тому необхідно встановити факт того, що трудова книжка серії [NUMBER] належить [PERSON] , [INFO] , а в трудовій книжці допущена помилка. Оскільки останнім місцем роботи заявника є «Жашківська Нафтобаза» відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, таке підприємство відсутнє. У зв`язку відсутністю підприємства, яке б згідно інструкції виправило помилку у прізвищі, виникла необхідність звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним заявник просить встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 1986 року, видана на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , [INFO] . У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, при цьому подав заяву, в якій просить розглянути цивільну справу у його відсутності, вимоги заяви підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійний фонд України в Черкаській області у судове засідання з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не направив. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом установлено, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 13.10.1986 року на прізвище [PERSON] , 1959 року народження. У трудовій книжці не вірно зазначено прізвище. На підтвердження даного факту заявник надав копію паспорта [NUMBER] , копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копію посвідчення водія серії [NUMBER] від 14.04.1978 року, копію атестата про закінчення Канівського технічного училища від 12.07.1977 року, картку платника податку від 20.11.2013 року, де вказано прізвище, ім`я, по батькові заявника - [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що у паспорті та інших правовстановлюючих документах прізвище, ім`я, по-батькові заявника записано « [PERSON] », [INFO] . Інших сумнівів щодо належності заявнику трудової книжки немає.. Встановлення в судовому порядку факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику для оформлення пенсії Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 12 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Враховуючи наведене, суд вважає можливим встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу - трудової книжки [NUMBER] , заповненої 13.10.1986 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved