Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в обґрунтування якої зазначила, що 28.01.2018 року на тимчасово не підконтрольній території у м.Донецьк у її доньки [PERSON] народився хлопчик [PERSON]. Листом від 06.04.2018 р. [PERSON] міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовив у реєстрації народження дитини у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, виданих органами на території, не підконтрольній Україні, та було рекомендовано звернутися до суду. У звязку з цим просить суд встановити факт народження дитини чоловічої статі, яка народилася 28 січня 2018 року в м.Донецьк та встановити дані про його матір. Заявник у судовому засіданні підтримала вимоги заяви, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у заяві, яку просив суд задовольнити. Представник заінтересованої особи - [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника, заперечень не має. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву, пояснила, що в неї 28 січня 2018 року в м.Донецьку народився син. Судом встановлено, що згідно з медичним свідоцтвом про народження № 01 від 20.02.2018 року, виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги № 4 міста Донецька, у [PERSON] 28 січня 2018 року народився хлопчик (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження, виданого 06.12.1993 Димитровським відділом ЗАГСу Донецької області, заявник [PERSON] є матірю заінтересованої особи [PERSON] (а.с.5). 06.04.2018р. заявнику [PERSON] міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні реєстрації дитини було відмовлено через відсутність документів, які є підставою для державної реєстрації народження, а саме лікарського висновку про народження дитини встановленої форми або рішення суду про встановлення факту народження особи в певний час (а.с.9). Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є батьком заявниці та дідусем [PERSON], в якої дійсно 28.01.2018 року в м. Донецьку народився син хлопчик, якого назвали [PERSON]. Питання державної реєстрації народження регулюються ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», гл.1 розд.III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5. Указом Президента України від 14.11.2014р. № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014р. «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», Кабінету Міністрів доручено у тижневий строк ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях на роботу в іншу місцевість. На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.11.2014р. № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», яка набрала чинність 11 листопада 2014 року і абзацом другим пункту 3 якої зобовязано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств, організацій, що належать до їх сфери управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Донецьк включено в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту народження дитини. Відповідно до ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд, як виняток, бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі. На підставі пояснень заявника, показів свідка та наданих документів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлення даного факту необхідне заявнику для юридичного визначення народження дитини, реалізації її права на імя, захисту прав, свобод та інтересів малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, якщо мати та батько дитини перебувають у шлюбі між собою, походження дитини визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. На підставі ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», гл.1 розд.III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5, Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014р. «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення»,

Outcome: approved