Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити, що [PERSON], громадянка України, яка народилась 27.10.1955 в Росії Тульської області Богородинського району смт. Жданівський, померла 10.10.2015 в м. Луганськ Луганської області, Україна, причина смерті хронічна серцева недостатність, тобто встановити факт, який має для неї юридичне значення. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що 10.10.2015 в м. Луганськ Луганської області померла її мати [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована за адресою: кв.Ольховський, 10/258, м. Луганськ Луганської області. На час смерті вона знаходилась на непідконтрольній українській владі території України. Так як мати заявника хворіла, тому виїхати з даної території не мала можливості. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №305 від 11.10.2015, виданого «Державною установою «Луганська міська багатопрофільна лікарня №2» Луганської народної республіки, причиною смерті стала хронічна серцева недостатність. Звернувшись до органів ДРАЦС з метою отримання свідоцтва про смерть матері, заявнику було відмовлено в звязку з тим, що медичне свідоцтво про смерть видане медичним закладом, який не зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємств, установ та організацій України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для проведення у встановленому законом порядку державної реєстрації смерті матері та прийняття спадщини після неї. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи, відділу ДРАЦС Новопсковського РУЮ Луганської області, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень на заяву [PERSON] не має. Дослідивши матеріали справи та заслухавши заявника, свідка, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно пенсійного посвідчення №2038811160, [PERSON] народилася 27.10.1955 в смт. Жданківський Богородицького району Тульської області Російської Федерації (а.с.7). На підставі довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №150257, [PERSON], [INFO], з 09.07.2010 встановлена друга інвалідності, причина інвалідності загальне (а.с. 10). 11.10.2015 «Державним закладом «Луганською міською багатопрофільною лікарнею №2» було видано лікарське свідоцтво про смерть №305, згідно якого [PERSON], яка народилася 27.10.1955, померла 10.10.2015 за адресою: кв. Ольховський, 10/258, м. Луганськ Луганська область, Україна, причина смерті хронічна серцева недостатність (а.с.9). Даний факт також підтверджується довідкою про причину смерті від 11.10.2015, в якій зазначено, що [PERSON] померла 10.10.2015 у віці 59 років від хронічної серцевої недостатності (а.с.9). Отже, згідно копії пенсійного посвідчення, [PERSON] народилася 27.10.1955, що відповідає наявному у справі лікарському свідоцтву про смерть № 305 від 11.10.2015, тобто на час смерті їй виповнилося 59 років. Згідно договору-замовлення на організацію та проведення похорону, замовником виступав [PERSON], предметом даного договору є організація та проведення поховання [PERSON] на кладовищі «Зарічне» 12.10.2015 о 13 год. 00 хв. (а.с.11). Відповідно до накладних б/н від 11.10.2015 виданих [PERSON], ним сплачені грошові кошти у розмірі 1160,00 та 2829 грн. відповідно на імя ФЛП [PERSON] (а.с. 13,14). В свідоцтві про поховання №474 від 13.10.2015 зазначено, що [PERSON] похована 12.10.2015 на ділянці №35, ряд 12, місце 1 кладовища «Зарічне» (а.с.12). Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції від 23.02.2016 № 271/02.2-3.19 [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації смерті у звязку з тим, що шляхом перевірки інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо медичної установи «Государственное учреждение «Луганская городская многопрофильная больница» Луганской народной республики, код по ЕГРЮЛ ЛНР 61111529» (рос. мовою), яким 11.10.2015 видано лікарське свідоцтво про смерть №305, встановлено, що відомості про таку установу (заклад) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відсутні (а.с.22). В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він з заявником по справі дійсно здійснив поховання [PERSON], яка померла 10.10.2015. Померла дуже сильно хворіла, тому перевезти її в с. Новорозсош вони не мали можливості. Він допомагав [PERSON] підготувати похорони і був на них присутній. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для проведення у встановленому законом порядку державної реєстрації смерті матері [PERSON] та прийняття спадщини після неї. Таким чином, суд вважає, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтвердженими наявними у справі доказами, а тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення - факту смерті [PERSON], підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у даній справі про встановлення факту смерті [PERSON] слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved