Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з дійсною заявою, в якій зазначила, що [INFO] року вона народила дитину - хлопчика [PERSON] в пологовому будинку м. Луганська, на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі. Перебуває в офіційному шлюбі з [PERSON] з 07.06.2014 року. З метою належної реєстрації народження дитини заявник звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, але їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки відсутні можливість та підстави проведення реєстрації у зв'язку з відсутністю документів, визначених центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я, на підставі медичного свідоцтва про народження, виданого в пологовому будинку м. Луганська, тобто медичним закладом, який розташований на території тимчасово непідконтрольній українській владі. Просить суд встановити факт народження нею дитини - хлопчика [PERSON], який народився [INFO] року в м. Луганську. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги, обґрунтувавши їх доводами, викладеними у заяві. Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області в судове засідання уповноваженого представника не направили, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, надіслали клопотання про розгляд справи за відсутності представника Відділу держреєстрації. Допитана у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона бабуся [PERSON] та може підтвердити факт народження нею [INFO] року сина [PERSON]. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров'я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Власне ім'я дитини визначається за згодою батьків. Власне ім'я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір'ю дитини. По-батькові дитині присвоюється за власним іменем батька. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У відповідності до копії паспорту, [PERSON], [INFO] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку 25.06.2014 року, громадянин Республіки Ірак [PERSON], [INFO] та громадянка України [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07.06.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 250, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с. 7). Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області від 09.06.2016 року № 399/02-04.10 заявнику було відмовлено у державній реєстрації народження дитини, яка народилася в м. Луганську у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з відсутністю документів, визначених центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я (а.с. 18). Згідно ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованоюпостановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження її дитини. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], оскільки факт того, що [PERSON] народила [INFO] року дитину підтверджено поясненнями заявника, а також поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість повідомлених фактів. Також факт народження дитини підтверджується наданими письмовими доказами, а саме: медичною документацією на ім'я [PERSON], [INFO], копіями обмінної карти пологового будинку, яка містить план обстеження вагітної, її огляд, результати аналізів та ультразвукового обстеження, а також фотографіями матері з дитиною (а.с. 9-17). З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved