Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що його син - [PERSON], [INFO] є інвалідом першої групи з дитинства, оскільки страждає на вроджене психічне захворювання, в зв'язку з яким не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок наявної хвороби, [PERSON] були встановлені обмеження життєдіяльності по всім основним видам, а саме: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження контролювати свою поведінку. Хлопець постійно потребує сторонньої допомоги та не в змозі самостійно виконувати найпростіші речі побутового характеру, будь-то вживання їжі чи вдягання одягу. В зв'язку з цим, [PERSON] просить визнати свого сина недієздатним та призначити його над ним опікуном, що буде відповідати інтересам хворого та сприятиме захисту його особистих немайнових та майнових прав. В судовому засіданні заявник позовні вимоги підтримав на підставах викладених в заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявника, проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 39, 40 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 16.09.2014 року встановлено, що [PERSON] встановлена перша А група інвалідності з дитинства і безстроково, а також те, що останній потребує стороннього догляду. Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №1530, [PERSON] були встановлені такі види обмеження: до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності, до навчання в тому числі і професійного, а також до здобуття освіти. Вказані обмеження визначені згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І та ІІ групи внаслідок психічного розладу №1813/9. Також, відповідно до висновку акту судово-психіатричного експерта №554 від 13.11.2014р., [PERSON] страждає уродженою розумовою відсталістю в стадії різко вираженої імбецильності внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, в зв'язку з чим рекомендовано признати його недієздатним та встановити над ним опіку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ст. 56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Матеріали справи містять подання опікунської ради при Добропільській сільській раді, згідно якого опікунська рада вважає за можливе та просить суд призначити опікуном над [PERSON] його батька - [PERSON]. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved