Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся у Вугледарський міський суд Донецької області з заявою про встановлення факту народження внука, [PERSON]. Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що 16 березня 2016 року, перебуваючи на окупованій території у м. Донецьку, його невістка, [PERSON], яка є дружиною його сина [PERSON], народила сина, [PERSON], батьком якого є [PERSON]. Заявник звернувся до Відділу ДРАЦС Вугледарського МУЮ в Донецькій області з заявою про реєстрацію народження дитини, але йому було відмовлено з підстави недійсності документів необхідних для реєстрації народження дитини. Заявник просить суд встановити факт народження дитини, [PERSON], 16 березня 2016 року, у м. Донецьк, Донецької області, батьком якого є [PERSON], мати [PERSON]. Заявник в судовому засіданні суду пояснив, що його син [PERSON] разом з невісткою [PERSON] проживали в гуртожитку в м Донецьк в буд. №158 по вул. 50 Річчя СРСР, не мають можливості виїхати з окупованої території, тому доручили йому зареєструвати їх сина, його внука [PERSON], громадянина України, для чого необхідно встановити факт народження, так як відділ ДРАЦСу відмовив в реєстрації. Вагітність і народження дитини підтверджується доказами. Просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту народження дитини заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона є бабусею народженого 16 березня 2016 року онука [PERSON], підтверджує вагітність та народження онука. Була присутні при виписці з медичного закладу невістки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду дала аналогічні пояснення, яка є сестрою батька дитини та донькою заявника. Судом встановлено, що заявник є батьком [PERSON], [INFO] (а. с. 7). [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 27 липня 2015 року, а також вони зареєстровані проживаючими за однією адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вул. 50 Річчя СРСР, буд. 158, гурт. (а. с. 8, 12, 17). [PERSON] була вагітна, а 16 березня 2016 року народила хлопчика в м. Донецьк, Донецької обл.. (а. с. 19 23). Заявнику було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини з підстав недійсності наданих заявником документів для реєстрації (а. с. 24). Суд, вислухавши пояснення заявника та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. За абз. 1 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. ч. 4 та 5 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та переєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та непереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Враховуючі практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Медичне свідоцтво про народження, надане заявником для державної реєстрації факту народження дитини, не може визнаватися належним та допустими доказом з підстав його складання на бланку структурою підрозділом окупаційного управління невизнаної «ДНР», але вказана в ньому інформація, як із виписом із історії пологів та розвитку дитини, дослідження УЗД, береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявником та поясненням свідків, а також дослідженими судом інших допустимих та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк, Донецької області, є тимчасово окупованою територією незаконним збройними формуваннями терористичних організацій та військами Російської Федерації. Суд вважає за можливим встановити факт народження дитини, [PERSON], 16 березня 2016 року на тимчасово окупованій території, м. Донецьк, Донецької області. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved