Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що з 22.09.2007 року до 02.03.2012року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] народився син [PERSON] . [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . В період спільного проживання з [PERSON] вони мешкали в житловому приміщенні [ADDRESS] . У листопаді 2008 року [PERSON] виїхав на заробітки. До 2011 року вони спілкувалися, згодом спілкування припинилося, після чого заявнику ніяких відомостей про його місце перебування немає. 02.03.2012 року шлюб між заявником та [PERSON] було розірвано, аліменти за рішенням суду від 04.07.2012 року [PERSON] не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів, на виклики державного виконавця не з`являється, за що його було оголошено у розшук. На час припинення шлюбних відносин [PERSON] працевлаштований не був. У зв`язку з відсутністю батька дитини заявниця не може зареєструвати дитину без згоди батька, посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Ухвалою від 06.09.2019 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Токаленко В.М. у повному обсязі підтримали заявлені вимоги та надали пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві. Представник заінтересованої особи надала до суду письмові пояснення, просила відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі та провести судове засідання без її участі. Вислухавши пояснення заявника та її представника, покази свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи і надані докази суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 02.03.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 22.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 201. Від зазначеного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , батьком дитини зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 08 липня 2008 року. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 04.07.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів доходу, починаючи з 25.05.2012 року до повноліття дитини. Згідно довідки Державного виконавця Чаплинського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області станом на 01.10.2018 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 27123,00 грн. Відповідно до ухвали Чаплинського районного суду Херсонської області від 05.03.2014 року [PERSON] оголошено у розшук через органи внутрішніх справ. Відповідно до відповіді №7365/8/03-2019 від 30.09.2019 року слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області, що згідно відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчими слідчих підрозділів ГУНП в Херсонській області про підозру [PERSON] не повідомлялося та кримінальні провадження відносно вказаної особи у провадженні не перебували. Відповідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 04.10.2019 року [PERSON] на обліку в Управлінні не перебуває, пенсію не отримує. Відповідно до відповіді №1081/9/21-22-02-02-03 від 03.10.2019 року Державної податкової Служби України Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та м. Севастополі повідомлено, що згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відсутні дані про доходи, отримані фізичною особою [PERSON] , [INFO] за період з 01.01.2011р. по 30.06.2019р. Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, повідомлено що відомостей про перетинання державного кордону України у період з 29.09.2014р. по теперішній час [INFO] р. [PERSON] , [INFO] в базі даних не виявлено. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами, [PERSON] мешкав разом із заявницею за адресою [ADDRESS] , десь років дев`ять вони його не бачили, місце його проживання їм не відомо, відомості щодо [PERSON] їм відомі зі слів заявниці. Відповідно ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Необхідність визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявник пов`язує з неможливістю реєстрації дитини без згоди батька. В судовому засіданні встановлено і підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] та витягом з протоколу № 6 від 14.06.2016 року, що заявниця [PERSON] зареєстрована в житловому приміщенні [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] , [INFO] Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить визнати безвісно відсутньою. Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч.2ст.43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки в ході судового розгляду твердження викладені в заяві [PERSON] про відсутність інформації про місце знаходження [PERSON] спростовані належними та допустимими доказами та враховуючи, що оголошення [PERSON] у розшук за поданням державного виконавця не є безумовною підставою для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, протягом останнього року заявником не вживалися будь які заходи спрямовані на встановлення місця знаходження [PERSON] , суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Посилання заявника [PERSON] на покази свідків, як на докази по справі, не приймаються судом до уваги, як такі, що не дають підстав вважати, що [PERSON] відсутній у місці проживання певний період, так як відомості щодо нього свідкам відомі за слів заявниці. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed