Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту смерті, в якій вказує, що 11.12.2014 року у віці 85 років помер його батько [PERSON]. Заявник також зазначив, що проживав з разом із батьком до його смерті за адресою: м. Донецьк, вул. Земледільча, буд. 58, що в теперішній час є тимчасово окупованою територією. Заявнику було видано лікарське свідоцтво про смерть форми №106/0, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстваним в Міністерстві юстиції України 25 жовтня2006 року за №13024. З лікарським свідоцтвом він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного Управління юстиції у м. Донецьку, за містом проживання, для реєстрації факту смерті батька і отримання свідоцтва про смерть. 12.12.2014 року був зареєстрований факт смерті батька [PERSON], зроблений відповідний актовий запис №1349 від 12.12.2014 року. Лікарське свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть, довідка про захоронення, засвідчувалися на тимчасово окупованій території та вони знаходяться на тій же території. Однак свідоцтво про смерть та інші вказані документи являються недійсними. Після смерті батька він виїхав на підконтрольну Україні територію в м. Авдіївка, де зареєстрований та звернувся до ДРАЦС та в інші органи, де йому розяснили, що врахувати таке свідоцтво про смерть не мають законних підстав та відмовили зовсім його прийняти. З таким свідоцтвом він не може також звернутися до нотаріуса, як спадкоємець. Заявник просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], помер 11.12.2014 року, місто смерті Україна, Донецька область, Будьонівський район, місто Донецьк 11.12.214 року. Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву та просив її задовольнити, зазначивши, що поховали батька на тимчасово окупованій території- м.Донецьк. Представник заінтересованої особи Відділ реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п. 8 ч.1ст. 256\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд встановив, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що заявник на теперішній час мешкає за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Лермонтова, 86 (а.с.7-8). Відповідно до наданої копії паспорта [PERSON],24.11.1929р. був зареєстрований та мешкав за адресою: Будьонівский район м. Донецька, вул. Земледільча, 58(а.с. 65-66) де і помер, про підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с.36). Відповідно до відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Авдіївського міського управління юстиції № 337/03.2-24 від 22.10.2015 заявнику було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки їм не було надано лікарське свідоцтво про смерть (а.с.20). \~\~\~\~Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. \~\~\~\~\~\~Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є:\~\~\~\~а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);\~\~б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);\~\~в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;\~\~г) рішення суду про оголошення особи померлою;\~\~ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;\~\~д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;\~е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. \~\~\~\~\~\~ Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. В судовому засіданні заявник [PERSON] суду пояснив, що після того, як батько помер, він викликав лікаря, який засвідчив смерть батька та виписав лікарське свідоцтво, яке самостійно передав до Будьонівського районного ВДРАЦС, після чого заявнику та його брату було видано свідоцтво про смерть. Отримати лікарське свідоцтво відповідно до вимог законів України у нього на цей час не має можливості. Факт смерті батька заявника та його захоронення на кладовищі Ларіно можуть підтвердити його брати [PERSON],[PERSON], [PERSON], але приїхати до зали суду не можуть, т.я перебувають на окупованій території в м.Донецьку. Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] та [PERSON] суду показали, що були присутні на похороні батька заявника [PERSON] [PERSON], який був похований 13.12.2014р. на кладовищі Ларино в м.Донецьку. Відповідно до наданого заявником свідоцтва про поховання, виданого 17.12.2014р. начальником ритуальної служби м.Донецька, [PERSON] похован 13.12.2014р. на кладовищі Ларино, розміщеного в м.Донецьку на вул.Кирова ( а.с.35) \~ \~Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зіст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно позивачу для прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахування того, що заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області не заперечує проти задоволення заяви [PERSON], що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]про встановлення факту смерті його батька [PERSON], 24.11.1929р.н, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику прийняти спадщину.

Outcome: approved