Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В заяві вказано, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: м. Селидове, вул.. Сонячна (Щорса), 17 кв. 74. 28 жовтня 2016 року вона звернулася до Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради з метою призначення субсидії. 30 листопада 2016 року вона отримала лист від УСЗН Селидівської міської ради про надання інформації не задекларованих членів сімї, і, зокрема, про [PERSON]. Після звернення до ОСМД « Союз-5» м. Селидове заявник дізнався, що з 1991 року у квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. [PERSON] заявник не знає, в даній квартирі він не мешкав, і його місцезнаходження їй не відомо. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для зняття його з реєстраційного обліку, а також для оформлення субсидії на комунальні послуги. На підставі вищевикладеного, заявник просить суд визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], з 01 травня 2002 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтвердила заявлені вимоги та їх обґрунтування, наполягає на задоволенні вимог у повному обсязі. Представник заінтересованої особи ОСББ « Союз-5» м. Селидове до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. В судовому засіданні допитані свідки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які пояснили, що [PERSON] вони не знають і ніколи не бачили, також, що в квартирі заявника він не мешкає. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору дарування квартири від 05 квітня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори [PERSON], квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Відповідно до довідки ОСББ « Союз-5 м. Селидове» від 05 грудня 2016 року за адресою: м. Селидове, вул.. Сонячна ( Щорса), 17 кв. 74, зареєстровані [PERSON] П, [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Як вбачається з акту про не проживання від 30 листопада 2016 року, складеного за результатами перевірки житлових умов власника квартири [PERSON] за адресою: м. Селидове, вул.. Сонячна ( Щорса), 17 /74, встановлено, що [PERSON] не мешкає у вказаній квартирі з 2002 року. У відповідності зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом одного року. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Зазначена норма передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжиті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Згідно з вимогами ст.235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобовязаний вживати заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Визнання особи безвісно відсутньою слугує, насамперед, захисту прав, в тому числі майнових, та законних інтересів особи, відносно якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, а також прав і законних інтересів осіб, з якими вона проживає або перебуває у цивільно-правих відносинах, оскільки наслідками такого визнання, зокрема, може бути встановлення опіки над майном особи, яка визнана безвісно відсутньою, розірвання з нею шлюбу у спрощеному порядку, припинення дії договорів, укладених цією особою, тощо. Показання свідків та акт про непроживання свідчать про відсутність [PERSON] за адресою: м. Селидове. вул.. Сонячна ( Щорса), 17/74, проте не свідчать про безвісну відсутність фізичної особи. Заявник не звертався до правоохоронних органів для з'ясування місця перебування [PERSON] Доказів на підтвердження наявності обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку заявник не надав. За таких обставин у суду відсутні підстави для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, а у задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed