Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій просила суд встановити факт, що того, що державний акт на право постійного користування землею ІІ-ОД № 021649, виданого Одеською міською радою народних депутатів 13 січня 2000 року, дійсно належить [PERSON] [INFO] , РНОКОПП [NUMBER] . В заяві [PERSON] посилається на те, що на підставі рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 14 вересня 1999 року № 219-ХХІІІ Одеською міською радою народних депутатів 13 січня 2000 року видано державний акт на право постійного користування землею ІІ-ОД № 021649. Відповідно до вказаного державного акту їй надано в постійне користування земельна ділянка площею 0,0021 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Державний акт зареєстрований в Книзі державних актів на право постійного користування землею за № 179. Однак, при оформленні вказаного державного акту було допущено помилку, а саме невірно вказано по-батькові заявниці « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », у зв`язку з чим заявник позбавлений можливості вільно розпоряджатися правом власності на належне йому майно. У судове засідання 16 жовтня 2019 року [PERSON] не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог. У судове засідання 16 жовтня 2019 року заінтересована особа Одеська міська рада не з`явилася. До суду від представника Одеської міської ради через канцелярію надано клопотання, про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 14 вересня 1999 року № 219-ХХІІІ Одеською міською радою народних депутатів 13 січня 2000 року видано державний акт на право постійного користування землею ІІ-ОД № 021649. Відповідно до вказаного державного акту [PERSON] надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,0021 га, яка розташована за адресою : [ADDRESS] . У зазначеному документі допущено помилку у по-батькові заявниці?а саме помилково вказано як « [PERSON] », тоді як вірно « [PERSON] ». Вказана помилка є наслідком технічної описки при складанні документу. В паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Жовтневим РВ УМВС України в Одеській області від 09 липня 1998 року по-батькові заявника зазначено « [PERSON] ». Внаслідок такої, помилки, на даний час, виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючим документом на ділянку, який був виданий на ім`я заявника. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Дослідивши матеріали справи, суд дійсно вбачає розбіжності в зазначенні по-батькові заявника у державному акті на право постійного користування землею ІІ-ОД № 021649, виданого Одеською міською радою народних депутатів 13 січня 2000 року, що є перешкодою для реалізації права заявника щодо належного йому майна. З огляду на вищевказані докази, знайшов підтвердження факт того, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, що надасть заявнику можливість реалізації права щодо розпорядження його майном.

Outcome: approved