Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заява мотивована тим, що [INFO] помер його батько- [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства площею 0,1176 га, яка розташована в [ADDRESS] . Він спадщину після смерті батька прийняв. Проте оформити свої спадкові права на зазначену земельну ділянку позбавлений можливості, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю прізвище батька значиться « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Крім того, в правовстановлюючому документі невірно зазначена адреса розташування земельної ділянки, а саме « [ADDRESS]» замість вірної « [ADDRESS] ». За вказаних обставин звернувся в суд з даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява, згідно якої заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримує, просить справу розглянути за його відсутності. Заінтересована особа-приватний нотаріус Варламов Олександр Васильович в судове засідання також не з`явився, проте на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного. Так, [INFO] помер батько позивача- [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства площею 0,1176 га, яка розташована в [ADDRESS] . Позивач спадщину після смерті батька прийняв. Проте оформити свої спадкові права на зазначену земельну ділянку позбавлений можливості, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю прізвище батька значиться « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Крім того, в правовстановлюючому документі невірно зазначена адреса розташування земельної ділянки, а саме « [ADDRESS]» замість вірної « [ADDRESS] ». На підтвердження зазначеного факту заявник надав наступні документи:копію паспарта, копію свідоцтва про смерть, копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копію довідки виконкому Калинівської міської ради Вінницької області №997 від 21.05.2020 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами ст.ст.1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у паспорті. У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008р., роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У зв`язку з наведеним, суд вважає встановленим, що державний акт на право приватної власності на земелю серія ВН від 11.11.2000 року, виданий на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , який помер [INFO] в м.Калинівка Калинівського району Вінницької області. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви, що передбачено п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України.

Outcome: approved