Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті особи у разі неможливості реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 12.01.2016 року помер [PERSON] чоловік [PERSON]. Причиною смерті стало субкортикальне внутрішньомозгове крововиливання в ліву півкулю при гіпертонічній хворобі . 12.01.2016 року на підтвердження смерті чоловіка отримала лікарське свідоцтво про смерть № 224 від 12.01.2016 року . Жовтневим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ було відмовлено їй у реєстрації смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про смерть, що підтверджується листом відділу від 18.02.2016 р. Причиною відмови став той факт, що лікарське свідоцтво було видано на окупованій території. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], що настала 12.01.2016 року. Заявник про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебували у родинних відносинах, зокрема були подружжям. ( а. с. 7). 12.01.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 224 від 12.01.2016, виданим Комунальним підприємством «Центральною міською поліклінікою№ 8» міста Донецьк, яке знаходить на тимчасово окупованій території. Листом № 68/4.2 -06 -113 від 18.02.2016 року Жовтневим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ відмовлено в реєстрації [PERSON], оскільки лікарське свідоцтво видано на тимчасово окупованій території, де державні заклади не виконують свої функції. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, у зв»язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, м. Севастополя та тимчасово окупованих територіях, на території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров» я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу 111 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні,затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави про смерть ( форма 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. 2) фельдшерська довідка про смерть форми № 106/1о,затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року ; 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 ; 3) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть форми № 106-2/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 4) рішенням суду про встановлення факту смерті 5) рішення суду про оголошення особи померлою. Згідно з Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров»я від 08.08.2006 року № 545-а, перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов»язалися поховати померлого, другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров»я. Згідно ст.. 9 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові і службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт, виданий органами та особами, передбаченими частиною другою цієї статті є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв»язків та їх посадових осіб з незаконними органами, створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема ту обставину, що факт смерті [PERSON] підтверджений вказаними вище доказами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved