Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем, її матір'ю, [PERSON] з 2010 року до часу відкриття спадщини 12 березня 2014 року за адресою: [ADDRESS]. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що по [ADDRESS] проживала її мати [PERSON] та племінник [PERSON], був зареєстрований за даною адресою, але там не проживав, і їм на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в рівних частках, по 1/2 частці кожному. [INFO] помер брат заявника [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та проживав з мамою за вищевказаною адресою, а [INFO] померла мати [PERSON] За життя мати посвідчила на ім'я її брата, [PERSON], заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Так як брат, був одинокий та помер ще до смерті матері, то після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно і заявник являється спадкоємицею після її смерті та бажає оформити спадщину на спадкове майно матері на своє ім'я. Племінник [PERSON] (онук матері), який був зареєстрований в господарстві по [ADDRESS] з 28.11.1990 року по 02.10.1992 року проходив службу в армії, після повернення одружився і з 1993 року по 2005 рік проживав з дружиною [PERSON] без реєстрації в господарстві її батьків [PERSON] с.Олеша Тлумацького району, а пізніше з 2006 року по 2016 рік проживали без реєстрації у будинку дружини за адресою [ADDRESS]. На день своєї смерті проживав в [ADDRESS]. З квітня 2010 року заявник проживала разом із матір'ю до дня її смерті, 12 березня 2014 року, так як вона потребувала сторонньої допомоги, заявник доглядала її, вела господарство, проводила її похорон. Проживала з мамою однією сім'єю без реєстрації і на сьогоднішній день підтримує господарство ( обробляє земельну ділянку, проводить поточний ремонт і ін.). В нотаріальному порядку заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки не підтверджено факт її спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. А тому, з метою прийняття спадщини, заявнику необхідно встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON], а саме з 2010 року до часу відкриття спадщини (12.03.2014року), за адресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] та адвокат [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі з підстав наведених у заяві. Просили вимоги заяви задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, у яких зазначили про відсутність заперечень щодо задоволення вимог заяви. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши показання свідків, письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження від 10.03.1992 року (а.с. 16) батьками заявника [PERSON] є батько [PERSON] та мати [PERSON] Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 17). Згідно довідки Олешанської сільської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 1022 від 12.12.2018 року (а.с. 5), брат заявника [PERSON] та її мати [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Племінник заявника [PERSON] був постійно зареєстрований за вищевказаною адресою, з 1993 по 2005 роки проживав без реєстрації в [ADDRESS] з 2006 по 2016 роки проживав без реєстрації [ADDRESS] та на день смерті проживав по місцю реєстрації. [PERSON] проживала без реєстрації з матір'ю [PERSON] в її житловому будинку з 2010 року до дня її смерті, вела з нею особисте селянське господарство, доглядала за нею і проводила її похорон. Згідно виписки з погосподарських книг Олешанської сільської ради №1023 від 12 грудня 2018 року (а.с. 6) у домогосподарстві за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - онук (28 листопада 1990 року був призваний до лав Радянської армії і служив до 02 жовтня1992 року в Нижньому Тагілі в Росії, 02 жовтня 1992 року звільнився з лав Радянської армії), [PERSON] - син (прибув на проживання і зареєстрований в даному домогосподарстві в 1993 році). З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно встановлено, що будинок [ADDRESS] належав на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному (а.с 14). Копія витягу №24855264 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.12.2009 року підтверджує, що за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/2 частку кожному (а.с. 15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 01.02.2013 року Серія [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 14.03.2014 року Серія [NUMBER] (а.с. 10). 05.10.2018 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08.10.2018 року Серія [NUMBER] (а.с. 11). Згідно копії заповіту від 05.04.2011 року [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] заявник звернувся до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської областіДузінкевич С.М.6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], однак заявник отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання як спадкоємця, із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської областіДузінкевич С.М.6 № 1067/02-31 від 12.11.2018 (а.с. 13). Свідки: [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні 12.02.2019 року показали, що [PERSON] з 2010 року постійно проживала разом із матір'ю [PERSON] по день її смерті за адресою: [ADDRESS], вела з нею спільне господарство, здійснювала догляд, займалась організацією її похорону. Будь-яких даних, які б спростовували факт проживання [PERSON] у період з 2010 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON], судом не встановлено. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу ст. 1268 ЦК України , спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Для звернення в нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини за законом заявнику необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім'єю із спадкодавцем [PERSON] по день її смерті [ADDRESS] У зв'язку з тим, що на час відкриття спадщини у заявника відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом із спадкодавцем, [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину. За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявника із спадкодавцем, а оскільки відшукуваний факт дійсно має для заявника юридичне значення, то заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved