Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме, що свідоцтво про право власності на житло за адресою [ADDRESS] видане 06.06.1994 виконкомом Тисменицької міської ради в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON] у 1/3 частці належить [PERSON] [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до паспортих даних вона - [PERSON], [INFO]. Після її народження мамі, на той час [PERSON], 10.07.1992 видано свідоцтво про її народження на ім'я [PERSON], у якому запис про батька здійснено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), актовий запис №60. В 1994 році вона разом із мамою [PERSON] та прабабусею [PERSON] проживали та були зареєстровані в квартирі за адресою [ADDRESS]. У цьому ж році мама та прабабця здійснили приватизацію цієї квартири. 06.06.1994 виконкомом Тисменицької міської ради видано свідоцтво про право власності на житло в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS] Однак у свідоцтві про право власності на вищевказане житло її прізвище та прізвище мами записано українською мовою «[PERSON]» тобто так, як було записано у паспорті мами, яка була громадянином СРСР, російською мовою «[PERSON]», написання різне, а звучання однакове. Хоча згідно свідоцтва про народження її прізвище українською записано «[PERSON]». 25.11.1997 мама одружилася з [PERSON], а тому своє дівоче прізвище з «[PERSON]» змінила на «[PERSON]». 15.07.1999р. [PERSON] визнав батьківство щодо неї, а тому в актовому записі про її народження запис про батька змінено зі [PERSON] на [PERSON], також змінено запис про матір зі [PERSON] на [PERSON], відповідно вона також стала носити прізвище [PERSON]. 11.02.2012 вона одружилася з [PERSON], внаслідок чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що стверджується витягом з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №00029292606 сформованим 22.01.2021р. 14.11.2015 вона одружилася з [PERSON], внаслідок чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. [INFO] прабабця [PERSON] померла. Належну прабабці [PERSON] 1/3 частки у квартирі по вул. [ADDRESS] успадкувала за правилом представлення її онука [PERSON], яка є заінтересованою особою у даній справі. У зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на зазначену квартиру її прізвище записано як «[PERSON]», а не так як у первинному актовому записі про народження «[PERSON]», то вона не має змоги підтвердити права власності на частку у згаданій квартирі. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши думку заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] в м. Тисмениця (а.с.10). 10.07.1992 [PERSON] видано свідоцтво про народження доньки [PERSON], у якому запис про батька здійснено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), актовий запис №60. В 1994 році заявник разом із мамою [PERSON] та прабабусею [PERSON] проживали та були зареєстровані в квартирі за адресою [ADDRESS]. У цьому ж році мама та прабабця здійснили приватизацію вищевказаної квартири. 06.06.1994 виконавчим комітетом Тисменицької міської ради видано свідоцтво про право власності на житло в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с.5). В даному свідоцтві прізвище заявника та її мами, яка є заінтересованою особою у даній справі, записано українською мовою «[PERSON]» тобто так, як було записано у паспорті мами, громадянина СРСР, російською мовою «[PERSON]». 25.11.1997 мама заявника [PERSON] одружилася з [PERSON], а тому своє дівоче прізвище з «[PERSON]» змінила на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 25.11.1997 ВРАГС Івано-Франківського міськвиконкому. 15.07.1999 [PERSON] визнав батьківство щодо заявника, а тому в актовому записі про її народження запис про батька змінено зі [PERSON] на [PERSON], також змінено запис про матір зі [PERSON] на [PERSON], відповідно вона також стала носити прізвище [PERSON], що стверджується витягом з ДРАЦС громадян про внесення до актового запису змін, доповнень за №00029293123 сформованим 22.01.2021 (а.с.8). 11.02.2012 заявник одружилася з [PERSON], внаслідок чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що стверджується витягом з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №00029292606 сформованим 22.01.2021 (а.с.7). 14.11.2015 заявник одружилася з [PERSON], внаслідок чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб виданим 14.11.2015 ВДРАЦС Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09.10.2019 Тисменицьким РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області [INFO] прабабця заявниці [PERSON] померла (а.с.9). Належну прабабці [PERSON] 1/3 частки у квартирі по вул. [ADDRESS] успадкувала за правилом представлення її онука, а мама заявниці [PERSON]. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У зв'язку із розбіжностями у документах заявник не може виготовити технічну документацію на земельні ділянки із присвоєнням їм кадастрових номерів. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством непередбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви про встановлення юридичного факту, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявнику для реалізації її права власності на майно, а саме на частку у квартирі [ADDRESS]. При таких обставинах суд вважає, що задоволення заяви про встановлення юридичного факту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved