Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], [INFO], яка проживала спільно з ним без реєстрації за адресою його постійного місця проживання в [ADDRESS]. Мати була людиною похилого віку, хворіла і потребувала стороннього догляду. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належала їй на праві власності, здобутого в результаті приватизації квартири. Так як чоловік померлої - [PERSON] помер [INFO], він залишився єдиним спадкоємцем на вказане майно, однак спадщину у встановлений законом строк він не оформив, а коли звернувся з цим питанням до нотаріуса, то виявилося, що свідоцтво про право власності в порядку спадкування на зазначене майно він отримати не може у зв'язку з відсутністю документального підтвердження факту спільного проживання з спадкодавцем на час його смерті, так як вони з матір'ю на час її смерті були зареєстрованими за різними адресами. Вказуючи на це, заявник просить суд встановити факт його постійного проживання разом з матір'ю [PERSON] на час її смерті за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа до суду не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у відсутність її представника, що не перешкоджає судовому розгляду. Згідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд може встановити такий факт за відсутності спору про право. Як встановлено судом, спору про право спадкування не виникає. Заявник є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO]. (а.с.9) Родинні стосунки між заявником і померлою підтверджуються свідоцтвом про народження заявника (а.с.6). Згідно реєстраційних даних комунального підприємства «Бюро технічної інвентарізації» [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про власності на житло [NUMBER] від 01.11.1993 року, виданого згідно з розпорядженням органу приватизації №2-687 від 27.10.1993 року. (а.с.10-12). Відповідно до довідки Мирноградської державної нотаріальної контори і довідки із Спадкового реєстру, спадкові справа після смерті [PERSON], померлої [INFO], не відкривалися (а.с.36,37). Про відмову від спадщини заявник [PERSON] не заявляв. Факт постійного проживання заявника із [PERSON] без реєстрації останньої за адресою [ADDRESS], по день її смерті підтверджується довідкою координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирноград та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що мати заявника [PERSON] була людиною похилого віку, хворіла і рік перед смертю була прикута до ліжка, що вимагало від заявника і членів його сім'ї стороннього догляду за нею, а [INFO] [PERSON] вдома у заявника померла. Згідно листа державного нотаріуса від 27.02.2018 №221/01-16 на адресу заявника щодо отримання спадщини після смерті матері [PERSON], померлої[INFO], у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку з неможливістю документального підтвердження сумісного проживання з спадкодавцем і роз'яснено порядок звернення до суду з заявою на предмет встановлення даного факту в судовому порядку (а.с.16). Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший шлях, крім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем, що в судовому засіданні було повністю доведено, суд вважає за можливе його заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved