Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, посилаючись на те, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 26 липня 2008 року виконкомом Щотівської селищної ради міста Антрацит Луганської області, актовий запис №14. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. 17 квітня 2015 року у них народилася друга дитина хлопчик, однак заявник не має змоги зареєструвати народження сина, оскільки медичне свідоцтво про народження дитини видано Антрацитівською міською багатопрофільною лікарнею, яка знаходиться на території, що тимчасово не підконтрольна органам державної влади. Відділ ДРАЦС Попаснянського районного управління юстиції надав розяснення щодо неможливості реєстрації народження дитини. Просив суд встановити факт народження дитини хлопчика, дата народження 17 квітня 2015 року, у м.Антрацит Луганської області, матірю якого є [PERSON], батьком [PERSON]. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини незявлення не повідомив. Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідка, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 256 ч. 1 п. 7 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що 17 квітня 2015 року в м.Антрацит Луганської області у [PERSON] народився хлопчик. У судовому засіданні також встановлено, що заявник є батьком дитини згідно ст.122 СК України, оскільки перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Факт народження дитини підтверджується показами свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснила, що є матірю [PERSON], та мешкає разом з донькою і її сімєю. 17 березня 2015 року в пологовому відділенні у м.Антрацит Луганської області у її доньки народився хлопчик, якого назвали «Романом». Зареєструвати народження немає можливості через те, що м.Антрацит знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади. Зараз хлопчик здоровий, розвивається за віком. З копії лікарського свідоцтва про народження №392 від 17.04.2015, виданого «Антрацитівською міською багатопрофільною лікарнею» (а.с.3), вбачається, що у [PERSON] 17 квітня 2015 року о 2 годині 55 хвилин народився хлопчик, вагою 3,150 кг. При цьому, суд зазначає, що дане лікарське свідоцтво не є документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація народження особи, оскільки не відповідає вимогам Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, так як видане неправомочною установою. Отже, заявник позбавлений можливості зареєструвати народження сина у передбаченому законодавством порядку. Вказане також підтверджується письмовими розясненнями ДРАЦС (а.с.4). Разом з тим, суд вважає можливим врахувати лікарське свідоцтво як доказ факту народження дитини у сукупності з іншими дослідженими судом доказами, враховуючи вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». З огляду на викладене, аналізуючи та оцінюючи наведені вище докази у сукупності, суд доходить висновку про підтвердження факту народження у громадянки України [PERSON] 17 квітня 2015 року в м.Антрацит Луганської області дитини чоловічої статі, батьком дитини є [PERSON]. Рішення підлягає негайному виконанню на підставі ст. 367 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved