Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: Чернівецька міська рада. В заяві посилається на те, що заявник народилась [INFO] . Її батьками були [PERSON] та [PERSON] . Дошлюбне прізвище її матері - [PERSON] . Батьки зареєстрували шлюб 26 вресня 1965 року у міському ЗАГС м.Чернівці, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 26 вересня 1965 року зроблено відповідний актовий запис за № 1169. Мати - [PERSON] народилась [INFO] та її батьками були [PERSON] та мати - [PERSON] . У заявниці зберігається свідоцтво про народження її бабусі, де зазначається дані про бабусю на російській мові, що [PERSON] народилась [INFO] в с.Марківка Томашпільського району Вінницької області. [INFO] померла бабуся заявниці по лінії матері - [PERSON] . Мати заявниці прийняла спадщину, оскільки на день смерті проживала разом із бабусею. [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] . Після смерті батька, спадщину прийняла мати заявниці. Після смерті батька, спадщину прийняла дружина, мати заявниці, оскільки проживала на день смерті разом з ним. [INFO] в м.Чернівці у віці 77 років померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері заявниця звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Мойса О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері і приватним нотаріусом відкрито спадкову справу. При вивченні документів, які підтверджують родинні відносини між заявницею та померлою мамою [PERSON] , а також між мамою заявниці та померлою бабусею по лінії матері [PERSON] , було встановлено, що в свідоцтві про народження матері заявниці [PERSON] ( після одруження [PERSON] ) дані про матір записано на російській мові « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть бабусі записані, як « [PERSON] ». В свідоцтві про право власності на квартиру [ADDRESS] бабуся, як співвласник, зазначена також як [PERSON] . 12.09.2006 року матері заявниці [PERSON] було видано довідку №1920 про те, що [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 19.05.1995 року по день смерті. Дана довідка підтверджує той факт, що мати заявниці [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. Зі слів [PERSON] заявниці відомо, що бабуся була перший раз одружена із [PERSON] , а другий раз її чоловіком був [PERSON] . Приватний нотаріус Мойса О.В. роз`яснила заявниці, що їй слід звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею, її мамою [PERSON] та бабусею [PERSON] , оскільки в свідоцтві про народження матері [PERSON] дані про матір не співпадають із даними в свідоцтві про смерть бабусі. Просила встановити факт , що має юридичне значення, а саме встановити, що померла в м.Чернівці [INFO] у віці 76 років [PERSON] була рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка народилась в с.Марківка Томашпільського району Вінницької області, яка у віці 77 років померла в м.Чернівці [INFO] та рідною бабусею [PERSON] по лінії матері [PERSON] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи, спрямувала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи представник М.Осовська спрямувала до суду листа, згідно якого просила розгляд справи проводити у відсутність їх представника. Не заперечують проти задоволення заяви, якщо це не порушуватиме права інших осіб. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, а також враховуючи позицію заінтересованої особи, які не заперечували щодо задоволення заяви, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Судом встановлено, що заявник народилась [INFO] . Її батьками були [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 24 вересня 1966 року зроблено відповідний запис №1737. Зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Дошлюбне прізвище її матері - [PERSON] . Батьки зареєстрували шлюб 26 вресня 1965 року у міському ЗАГС м.Чернівці, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 26 вересня 1965 року зроблено відповідний актовий запис за № 1169. Мати - [PERSON] народилась [INFO] та її батьками були [PERSON] та мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11 квітня 1951 року. У заявниці зберігається свідоцтво про народження її бабусі, де зазначається дані про бабусю на російській мові, що [PERSON] народилась [INFO] в с.Марківка Томашпільського району Вінницької області, про що в книзі записів про народження10 березня 1953 року зроблено запис №44. Актовий запис про народження було поновлено, про що є відмітка в свідоцтві про народження, місце реєстрації поновленого запису Білогорське райбюро ЗАГС Кримської області. [INFO] померла бабуся заявниці по лінії матері - [PERSON] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 07.04.2001 року управлінням РАЦС Чернівецького міського управління юстиції. Мати заявниці прийняла спадщину, оскільки на день смерті проживала разом із бабусею. [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС Чернівецького міського управління юстиції 07.08.2006 року. Після смерті батька, спадщину прийняла мати заявниці. Після смерті батька, спадщину прийняла дружина, мати заявниці, оскільки проживала на день смерті разом з нмм. [INFO] в м.Чернівці у віці 77 років померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 03 березня 2020 року. Після смерті матері заявниця звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Мойса О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері і приватним нотаріусом відкрито спадкову справу. Дані обставини підтверджуються копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №6041950 від 09.05.2020 року спадкової справи. При вивченні документів, які підтверджують родинні відносини між заявницею та померлою мамою [PERSON] , а також між мамою заявниці та померлою бабусею по лінії матері [PERSON] , було встановлено, що в свідоцтві про народження матері заявниці [PERSON] ( після одруження [PERSON] ) дані про матір записано на російській мові « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть бабусі записані, як « [PERSON] ». В свідоцтві про право власності на квартиру [ADDRESS] бабуся, як співвласник, зазначена також як [PERSON] . 12.09.2006 року матері заявниці [PERSON] було видано довідку №1920 про те, що [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 19.05.1995 року по день смерті. Дана довідка підтверджує той факт, що мати заявниці [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, про що підтверджується копією довідки. Зі слів [PERSON] заявниці відомо, що бабуся була перший раз одружена із [PERSON] , а другий раз її чоловіком був [PERSON] . Приватний нотаріус Мойса О.В. роз`яснила заявниці, що їй слід звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею, її мамою [PERSON] та бабусею [PERSON] , оскільки в свідоцтві про народження матері [PERSON] дані про матір не співпадають із даними в свідоцтві про смерть бабусі. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. Таким чином, факт того, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] та онукою [PERSON] по лінії матері, підтверджується сукупністю наданих заявницею документів і такі докази, суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом під час судового засідання були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, крім того, вказані факти ніким не заперечуються і визнаються заінтересованою особою. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За таких обставин, враховуючи, що надані заявником докази на підтвердження факту родинних відносин у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved