Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, між ним та його померлим батьком [PERSON]. В обґрунтування поданої заяви [PERSON], посилається на те, що у 1990 році мати заявника - [PERSON] почала проживати разом з його батьком у цивільному шлюбі так і не уклавши його у встановленому законом порядку. [INFO] року до моменту народження заявника, його батько помер. Враховуючи приписи законодавства батькові заявника у книзі реєстрації народжень було присвоєно прізвище матері заявника «[INFO]». Після смерті батька заявника, єдиним спадкоємцем залишилась його мати - [PERSON]. 07 вересня 2007 року, заявник почав разом проживати зі своєю бабусею за адресою [ADDRESS], піклуватись про неї, допомагати їй. [INFO] року, бабуся померла, після її смерті відкрилася спадщина. Заявник є єдиним спадкоємцем. У встановлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Шрамко Віолетти Вячеславівни із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті бабусі. Однак при перевірці документів нотаріусом було встановлено, що у моєму свідоцтві про народження, батько зазначений як «[PERSON]», а по усім іншим документам він зазначений як «[PERSON]». Заявник не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину, адже він наразі не може довести свою спорідненість з батьком, тому він змушений звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з'явився, його представник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заінтересована особа Приватний нотаріус Шрамко В.В., подала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у 1990 році мати заявника - [PERSON] почала проживати разом з його батьком у цивільному шлюбі так і не уклавши його у встановленому законом порядку. [INFO] року до моменту народження заявника, його батько помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть наявним в матеріалах справи. Згідно ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Враховуючи вищевказані приписи законодавства батькові заявника у книзі реєстрації народжень було присвоєно прізвище матері заявника «[INFO]». Після смерті батька заявника, єдиним спадкоємцем залишилась його мати - [PERSON]. 07 вересня 2007 року, заявник почав разом проживати зі своєю бабусею за адресою [ADDRESS], піклуватись про неї, допомагати їй. [INFO] року, бабуся померла, що також підтверджується свідоцтвом про смерть, після її смерті відкрилася спадщина. Заявник є єдиним спадкоємцем. У встановлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Шрамко Віолетти Вячеславівни із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті бабусі. Відповідно до ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Факт родинних відносин між заявником [PERSON], та [PERSON], також стверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами: довідкою Житлово-будівельного кооперативу № 205 від 26 липня 2017 року у якій вказано, що «[PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] до дати смерті [INFO] року». Тобто довідка підтверджує факт того що батько заявника був зареєстрований за вищезазначеною адресою що і заявник, його мати та бабуся. Окрім того мати заявника [PERSON] надає письмове підтвердження від 27 липня 2017 року про те що: «[PERSON] є рідним сином [PERSON]». Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту має для [PERSON], юридичне значення, оскільки, необхідне аби отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року.

Outcome: approved