Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Заявник [PERSON], через свого представника, адвоката [PERSON], звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій зазначає, що з метою підготовки документів для оформлення на пенсію, вона звернулася до органів Пенсійного Фонду України, де їй стало відомо, що при оформленні трудової книжки було допущено помилку, а саме: в даній трудовій книжці, заповненій 12.03.1979 російською мовою на прізвище «Дидиловская», була допущена помилка в написанні прізвища після реєстрації шлюбу: замість «Киселева» зазначено «Кисилева» рос. мовою. У звязку з тим, що на даний час іншої можливості підтвердити факт трудової діяльності заявника немає, вона звертається до суду та просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу трудової книжки БТ-1 №4060476, що виписана 12 березня 1979 року, в якій прізвище заявника помилково зазначено «Кисилева», замість вірного «Киселева». Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON], 06.06.1960 р. н., уродженка м. Єнакієве Донецької області, це підтверджується паспортом громадянина України ВК538865, виданим у вересні 2008 року Єнакієвським МВ ГУМВС України в Донецькій області (а. с. 4). Досягаючи пенсійного віку, заявник звернулася в органів Пенсійного фонду України для отримання консультації щодо необхідних документів для оформлення на пенсію. Відповідальні особи Голопристанського відділення Олешківського обєднаного управління Пенсійного фонду Херсонської області, ознайомившись з документами заявника, пояснили їй, що вона не зможе реалізувати своє право на пенсійне забезпечення без підтвердження факту належності наданої трудової книжки. В правовстановлюючому документі заявника, а саме: Трудовій книжці БТ-І №4060476, дата заповнення 12 березня 1979 року, при написанні прізвища власника було помилково зазначено прізвище «Кисилева» російською мовою, замість вірного «Кисельова» (а. с. 5). Зазначене стало можливим в звязку із помилкою в написанні прізвища в свідоцтві серії ІІІ-НО №379191, виданого 25.10.1980 міським відділом ЗАГС м. Єнакіїво Донецької області про укладення шлюбу з [PERSON] та зміні прізвища на прізвище чоловіка. Вказана невідповідність є перешкодою в реалізації прав заявника на оформлення та отримання пенсії. Відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, всі недоліки мають бути усунені там, де здійснювався відповідний запис до трудової книжки. Оскільки, в даному випадку це Єнакіївський металургійний завод, який на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території України, заявник не має можливості вирішити проблему шляхом звернення до його відповідальних осіб, чи взяти довідку про неможливість цього зробити і змушена звертатися до суду з даною заявою. Підтвердженням того факту, що трудова книжка серії БТ-1 №4060476, що виписана 12 березня 1979 року російською мовою на прізвище «Дидиловская», (після реєстрації шлюбу «Кисилева») [PERSON]» належить саме заявникові, є співпадання зазначених в ній даних: імені, по батькові, року народження з даними паспорта серії ВН538865, виданого у вересні 2008 року Єнакіївським МВ ГУМВС України в Донецькій області та свідоцтва про народження серії 1-АМ №210657, виданого повторно 03 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського управління юстиції Донецької області; співпадання записів у трудовій книжці про трудову діяльність заявника з 1989 року перукарем-модельєром з даними свідоцтва про підвищення кваліфікації у 2004 році. Заявником до заяви в якості доказів, окрім паспорта громадянина України, додано такі документи: ксерокопію трудової книжки, заведеної 12.03.1979 (а. с. 5-6), копію свідоцтва про народження 1-АМ №210657, виданого повторно23.02.2004 (а. с. 7), а також копію свідоцтва про укладення шлюбу ІІІ-НО №379191 від 25.10.1980 (а. с. 8), а також свідоцтва про підвищення кваліфікації КВ №25850736 від 02.12.2004 (а. с. 9), виписані на імя [PERSON]. Таким чином, порівнявши та проаналізувавши відомості, зазначені в документах, виходячи з принципу розумності, давши їм належну оцінку, а також врахувавши відсутність інших відмінностей щодо особових даних особи-власника правовстановлюючих документів, суд вважає наявну інформацію належною та достатньою для встановлення факту належності заявнику [PERSON] вище перелічених документів. Отже, суд приходить до висновку, що жодних обставин які б свідчили про неналежність заявнику [PERSON], 06.06.1960 р. н., місце народження: м. Єнакієве Донецької області, Трудової книжки БТ-І №4060476, дата заповнення 12 березня 1979 року, суду надано не було та в ході розгляду справи не здобуто. За цих обставин, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими та підтвердженими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладено та

Outcome: approved