Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року у нього від шлюбу з [PERSON] народилась дитина - [PERSON] в м. Сімферополь АР Крим які проживають на тимчасово окупованій території у АР Крим. На момент народження сина територія АР Крим є окупованою Російською Федерацією і на її території немає жодного державного органу влади України у якому можна було б зареєструвати дитину та отримати свідоцтво про народження українського зразка. У зв'язку з цим заявник звернувся до Відділу ДРАЦС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні для проведення державної реєстрації новонародженої дитини та отримання свідоцтва про народження, однак заявнику було роз'яснено працівниками РАЦСу відмовлено з посиланням на відсутність медичного свідоцтва про народження встановленої форми. У зв'язку з вищевикладеним заявник просив встановити факт народження дитини [PERSON], [INFO] року в м. Сімферополь АР Крим від матері - [PERSON], [INFO] та батька - [PERSON], [INFO] Заявник в судове засідання не з'явився, про причин неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст.74 ЦПК України. Представники заявника [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином . Представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за їх відсутності та просила задовольнити заяву з підстав викладених в ній. Представник Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні в судове засідання не з'явився, про причин неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст.74 ЦПК України. Подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника проти задоволення заяви не заперечував. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причин неявки суд не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст.74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. п. 1, 7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим - тимчасово окупована територія є невід'ємною частиною України з 20 лютого 2014 року та на територію якої, відповідно до ст. 4 вказаного Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 26 вересня 2008 року. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що у матері [PERSON] і батька [PERSON] [INFO] року в м. Сімферополь АР Крим народився син [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.1ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є , зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації батьківських прав відносно дитини чоловічої статі, що народилась [INFO] року, а відтак підстав для відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Outcome: approved