Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є матірю дитини [PERSON], який народився 07.11.2016 в м. Донецьку. Вона не може отримати свідоцтво про народження дитини встановленого Законом зразку, оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території та в неї відсутній медичний документ, що може бути прийнятий органом РАЦС для реєстрації народження. Просила суд встановити факт народження дитини. В судовому засіданні заявник підтримала повністю свої вимоги, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у заяві, яку просила суд задовольнити у повному обсязі. Також пояснила, що мешкає в м. Торезі, а народила дитину в лікарні м. Донецька, тому просить зазначити містом народження сина м. Донецьк. В шлюбі не перебуває. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до суду не зявився, суду надана заява з клопотанням розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи із зазначенням про відсутність заперечень у справі. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 26.07.2017 [PERSON] звернулась з приводу проведення реєстрації народження 07.11.2016 в місті Донецьку дитини чоловічої статі до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області. У проведенні такої реєстрації їй було відмовлено через відсутність документів, які є підставою для державної реєстрації народження, а саме, лікарського висновку про народження дитини встановленої форми або рішення суду про встановлення факту народження особи в певний час. (а.с. 10). Питання державної реєстрації народження регулюються статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI, главою 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5). Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено у тижневий строк ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях на роботу в іншу місцевість. На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», яка набрала чинність 11.11.2014 і абзацом другим пункту 3 якої зобовязано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 01.12.2014 переміщення бюджетних установ, підприємств, організацій, що належать до їх сфери управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Донецьк включено в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 1794, виданого 09.11.2017 Центром охорони материнства та дитинства в м. Донецьку, [PERSON] 07.11.2016 народила дитину чоловічої статі вагою 3 кг 350 г (а.с. 7), на підтвердження народження заявником надані довідка про народження Торезького міського відділу запису актів цивільного стану від 30.11.2016 № 23-114 та свідоцтво про народження дитини серії ДНР № 024985 від 15.11.2016. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вказані документи є недійсними і не створюють правових наслідків. В той самий час, доводи заявника підтверджені показами свідка [PERSON], яка пояснила, що в листопаді 2016 року одночасно з [PERSON] знаходилася у лікарні Донецькому регіональному центрі охорони материнства і дитинства, вони потоваришували на ниві народження дітей. Вона бачила заявника вагітною, потім та 07.11.2016 народила сина. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту народження у дитини у [PERSON] 07.11.2016. Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі пояснень заявника, показів свідків в судовому засіданні було доведено факт народження 07.11.2016 сина у [PERSON] в місті Донецьку, у звязку з чим вимога заявника про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню. Встановлення даного факту необхідне заявникові для юридичного визначення народження дитини, реалізації її права на імя, захисту прав, свобод та інтересів малолітньої дитини. За змістом частин першої та другої статті 125, частини першої статті 126 та частини першої статті 134 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини, а походження від батька визначається за заявою матері та батька дитини, яка подається як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, після чого вносяться відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України. На виконання частини третьої статті 2571 Цивільного процесуального кодексу України матір'ю народженої 07.11.2016 дитини хлопчика суд вважає необхідним визначити [PERSON], [INFO]. Оскільки законодавством України повноваження щодо проведення державної реєстрації народження покладено на відповідні відділи реєстрації актів цивільного стану, вимога заявника про зазначення у рішенні суду прізвища, ім'я та по батькові дитини задоволенню не підлягає. На пiдставi ст.ст. 256, 259 ЦПК України,

Outcome: partial