Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті посилаючись на наступні обставини. Його мати [PERSON], [INFO], проживала разом з заявником в селі Соколівка Жашківського району Черкаської області. В липні 2016 року вона поїхала в місто Луганськ, де проживала раніше, який в даний час є тимчасово окупованою територією України. В м. Луганську у неї стався інсульт і вона на територію, підконтрольну Україні не повернулася. [INFO] року [PERSON] померла. Єдиний документ, який посвідчує смерть [PERSON] є (мовою оригінала) - «Свидетельство о смерти», видане «Ленинским отделом записи актов гражданского состояния Луганского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики», «Серии [NUMBER]». Інших документів, що підтверджують факт смерті [PERSON] родичі померлої не мають. Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території необхідно для отримання свідоцтва про смерть, що видається відповідним державним органом України та для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просив її задовольнити. Представник Жашківського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином. Через канцелярію надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі його представника, вимоги заявника підтримав, просив задовольнити. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наданого заявником та дослідженого судом оригіналу «Свидетельства о смерти», виданого «Ленинским отделом записи актов гражданского состояния Луганского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики», «Серии [NUMBER]» [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у місті Луганськ (копія - а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 09.10.1964 року, в графі «мати» записана «[PERSON] (копія - а.с.7) Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Жашківського району Черкаської області № 1151 від 17.10.2017 року, [PERSON], [INFO], проживає [ADDRESS] ( копія - а.с.8) Відповідно до Відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої заявнику Жашківським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 24.10.017 року № 2163/08-02-06-43, заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] не пред'явлено документ, який підтверджує факт смерті, а саме лікарське свідоцтво первинної облікової документації №106/о, затверджене Наказом МОЗ України 08.08.206 року №545 (копія - а.с. 9). У той же час, відповідно до положень частини 2 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Положення частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров'я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживала разом з заявником в селі Соколівка Жашківського району Черкаської області. В липні 2016 року вона виїхала у місто Луганськ, де [INFO] року померла. Однак місто Луганськ, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. А згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Тому у зв'язку із тим, що смерть [PERSON] настала на території міста Луганськ, на території якого, нині жодний орган державної влади України не працює та де відбувається антитерористична операція, суд погоджується із тим, що отримати документи, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, про встановлення факту смерті, не є можливим. Зважаючи на це та доведеність факту смерті, а також необхідність державної реєстрації цього факту органами державної влади України для реалізації заявником своїх прав, суд вважає за можливе встановити факт того, що [PERSON], [INFO], уродженки с. Пантюхіно, Новопсковського району, Луганської області, померла [INFO] року у м. Луганськ, Луганської області, Україна. Судові витрати необхідно залишити за заявником, згідно із його заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved