Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON], є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Донецьк Донецької області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті їй необхідне для реєстрації смерті матері на території України та отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення моїх спадкових прав, як спадкоємця за законом, на майно, що залишилось після смерті матері. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 24.01.2018 року, [PERSON] померла [INFO] року в місті Донецьк Донецької Народної Республіки. Документами, що підтверджують факт смерті є довідка про причину смерті, видана Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9 міста Донецька» від [INFO] року, свідоцтво про смерть [PERSON] [NUMBER] від 24.01.2018 року, копія фото з місця поховання, які були отримані нею на тимчасово окупованій території України, за останнім місцем проживання померлої матері в місті Донецьк Донецької області. Заявник звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області про видачу свідоцтва про смерть, але їй була надана відмова у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] Таким чином, видане на території Донецької Народної Республіки свідоцтво про смерть, не засвідчує у встановленому порядку факту смерті матері, що створює перешкоди та робить неможливим оформлення її спадкових прав, як спадкоємця за законом, на майно, що залишилось після смерті матері. Місто Донецьк, місце смерті [PERSON], - є тимчасово окупованою територією України, визначеною розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на межі зіткнення» (з подальшими змінами та доповненнями) та постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-УІІІ «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Заявник у судове засідання не зявилася, згідно заяви свою заяву підтримує повністю, просить заяву розглядати без її участі, що суд вважає за можливе. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не зявився згідно заяви. У звязку з тим, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що заявник [PERSON] згідно довідки від 27.02.2018 за №[NUMBER] взята на облік, як переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Мати заявника [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у м. Донецьк Донецької області. Заявник [PERSON] звернулась до відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області для того, щоб зареєструвати смерть матері, але вона отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 10.05.2018 за № 15.12-04-04, оскільки подала актовий запис про смерть № 94 від 24.01.2018, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки. Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.315 ЦПК України в окремому провадженні суд, зокрема, розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, яка викладена у висновках ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «laizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих та такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а де становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи: для реалізації майнових та особистих немайновнх прав заявників, рішення суду у такій категорії справ мас ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті, померлої [INFO] у м. Донецьк. Свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 24.01.2018 (Ленінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки), що знаходиться на тимчасово окупованій території України, як виняток суд бере до уваги. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки є законні підстави. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON], [INFO]. Відповідно до частин 4,5 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved