Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в обґрунтування якої зазначила, що 12.09.2017 року на тимчасово не підконтрольній території у м.Донецьк Донецької області в неї народилася дівчинка, яку назвали Вероніка. Листом від 04.10.2017 року Мирноградський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовив у реєстрації народження дитини у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, наданих органами на території, не підконтрольній Україні, та було рекомендовано звернутися до суду. У звязку з цим просить суд встановити факт народження дитини жіночої статі, яка народилася 12 вересня 2017 року в м.Донецьк. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами. Представник заінтересованої особи - Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника, заперечень не має. Судом встановлено, що згідно з медичним свідоцтвом про народження № 1478 від 26.09.2017 року, виданого Донецьким центром охорони материнства і дитинства, у [PERSON] 12 вересня 2017 року народилась дівчинка (а.с.6). 04.10.2017 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини через відсутність документів, які є підставою для державної реєстрації народження, а саме лікарського висновку про народження дитини встановленої форми або рішення суду про встановлення факту народження особи в певний час (а.с.8). Свідок [PERSON] пояснив суду, що він проживає однією сімєю з заявницею з лютого 2016 року. 12.09.2017 року в них у місті Донецьку народилася дитина - дівчинка. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявниця є її внучкою. Дійсно у [PERSON] народилася дівчинка 12.09.2017 року у місті Донецьк в лікарні Вишневського. Як їй відомо, батьком дитини є [PERSON] Питання державної реєстрації народження регулюються ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», гл.1 розд.III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5. Указом Президента України від 14.11.2014р. № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014р. «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», Кабінету Міністрів доручено у тижневий строк ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях на роботу в іншу місцевість. На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.11.2014р. № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», яка набрала чинність 11 листопада 2014 року і абзацом другим пункту 3 якої зобовязано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств, організацій, що належать до їх сфери управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Донецьк включено в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту народження дитини. Відповідно до ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд, як виняток, бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі. На підставі пояснень заявника, показів свідків та наданих документів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлення даного факту необхідне заявнику для юридичного визначення народження дитини, реалізації її права на імя, захисту прав, свобод та інтересів малолітньої дитини. За змістом ч.ч.1, 2 ст.125, ч.1 ст.126 та ч.1 ст.134 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини, а походження від батька визначається за заявою матері та батька дитини, яка подається як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану після чого вносяться відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України. На підставі ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», гл.1 розд.III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5, Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014р. «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення»,

Outcome: approved