Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить встановити факт належності їй атестату №1140 про закінчення професійно-технічного училища в м. Марганець. Свої вимоги мотивує тим, що 30 липня 1977 року вона закінчила професійно-технічне училище в м. Марганець обласного (міського) управління побутового обслуговування населення та отримала атестат, в якому українською мовою її імя вказано «Коліух Наталія Анатольївна», російською мовою «Колеух Наталья Анатольевна». Коли вона звернулась до Марганецького відділу обслуговування громадян [PERSON] управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області для оформлення пенсії за віком, їй було відмовлено, оскільки у атестаті російською мовою вказано імя «Наталья», а по паспорту «Наталия», прізвище на російській мові «Колеух», на українській мові «Коліух», крім того, по батькові вказано «Анатольївна», замість «Анатоліївна». 19 листопада 1977 року вона уклала шлюб та змінила прізвище на «Чувізову». Встановлення факту належності їй атестату необхідне для подальшої реалізації права на пенсійне забезпечення, тому вона звернулася до суду з відповідною заявою. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року відкрито провадження у справі. Заявник до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи 11.01.2019 року надав суду відзив на заяву, згідно якої просив суд залишити заяву [PERSON] без задоволення. Відзив обґрунтовано тим, що заявник звернулася до суду з метою в подальшому отримати право на отримання пенсії за віком. Перш ніж звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заявник мала право звернутися до органу із заявою про виправлення помилки у документі, який їй видали. Крім того, надав клопотання про розгляд справи без участі представника [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Заявник [PERSON] 14.01.2019 року надала до матеріалів справи довідку від 19.12.2018 року «Дніпровського центру професійної освіти». У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. \~ Відповідно з ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно з розясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику\~ в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІ-УР №594203, виданому 25\~січня 1960\~року,\~В-Лепетиським\~райбюро ЗАГС\~Херсонської області,\~російською мовою\~ імя\~заявниці вказано\~«Колеух Наталия\~Анатольевна».\~Згідно нотаріально\~завіреного перекладу\~тексту документу\~з російської\~мови на\~українську мову\~Свідоцтва про\~народження,\~засвідченого приватним\~нотаріусом Марганецького\~міського нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області [PERSON]\~23\~серпня 2018\~року,\~українською мовою\~імя \~«Колеух Наталія\~Анатоліївна» (а.с.9,10). 30 липня 1977 року заявниця отримала атестат №1140 про закінчення професійно-технічного училища в м. Марганці обласного (міського) управління побутового обслуговування населення, в якому зазначено українською мовою «Коліух Наталія Анатольївна», а російською мовою «Колеух Наталья Анатольевна», що підтверджується копією атестата (а.с.11). Згідно свідоцтва\~про укладення\~шлюбу серії\~І-КИ\~№ 481636,\~виданого міським\~відділом ЗАГС\~м.\~Марганець Дніпропетровської\~області 19.11.1977\~року [PERSON]\~(рос.)\~та [PERSON]\~(рос.),\~[INFO],\~уродженка с.В.-Лепетиха\~Херсонської області\~уклали шлюб,\~про що\~було зроблено\~актовий запис\~№510.\~Після укладення\~шлюбу дружині\~присвоєно прізвище\~«Чувизова» (рос.).Згідно\~нотаріально завіреного\~перекладу тексту\~документу з\~російської мови\~на українську\~мову Свідоцтва\~про укладення\~шлюбу,\~засвідченого приватним\~нотаріусом Марганецького\~міського нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області [PERSON]\~23\~серпня 2018\~року,\~українською мовою\~імя \~«Колеух Наталія\~Анатоліївна»,\~після укладення\~шлюбу \~дружині присвоєно\~прізвище «Чувізова» (а.с.12,13). Згідно паспорту громадянина України, виданого органом 1233 05.12.2018 року, [PERSON], [INFO], уродженка смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області (а.с.6). Отже, з вказаних документів можна зробити висновок, що «Коліух Наталія Анатольївна» та «Чувізова Наталія Анатоліївна» одна й та сама особа. 19.12.2018 року «Дніпровським центром професійної освіти» Державного професійно-технічного навчального закладу Департаменту освіти та науки Дніпропетровської облдержадміністрації Міністерства освіти і науки України видано довідку №104 [PERSON], [INFO], архівні документи Марганецького філіалу Дніпропетровського професійно-технічного училища обласного управління побутового обслуговування населення м. Дніпропетровська за 1975-1977 р.р. в архіві відсутні. Згідно «Плану-графіку підготовки кваліфікованих робітників масових професій Дніпропетровського профтехучилища ОПУ» підготовка за професією «кравець» проводилася. Термін навчання складав 24 місяці, з 01.09.1975 року по 30.07.1977 року. Оскільки невідповідність в написанні прізвища, імя по батькові заявника в атестаті перешкоджає реалізації її права на отримання пенсії, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON] атестата №1140 про закінчення професійно-технічного училища в м. Марганці обласного (міського) управління побутового обслуговування населення, виданого 30 липня 1977 року українською мовою на імя «Коліух Наталія Анатольївна», російською мовою на імя «Колеух Наталья Анатольевна». Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved