Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ЯВ № 127868 від 01.10.2004, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації від 06.09.2004 № 251, який посвідчує право власності на земельну ділянку, площею 1,3142 , що розташована на території Бистрицької сільської ради, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , виданий на імя [PERSON], що не відповідає іншим правовстановлюючим документам, його особі, так як правильним його прізвище є СЕГЕН. В судове засідання заявник не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи Дрогобицької районної державної адміністрації подав суду заяву про проведення розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позову покладається на думку суду. Представник заінтересованої особи Головного управління Дергеокадастру у Львівській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заперечень щодо заяви до суду не надійшло. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З положень п. 12 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що із відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали повинна звертатись до суду особа, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії паспорта громадянина України серії КВ 277316, копії пенсійного посвідчення, копії сертифікату на право на земельну частку (пай) вбачається, що такі документи видані на імя [PERSON]. В Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯВ, виданому 01.10.2004 року на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації від 06.09.2004 № 251, який посвідчує право власності на земельну ділянку, площею 1,3142 , що розташована на території Бистрицької сільської ради, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власник вказаний як [PERSON], що не відповідає іншим правовстановлюючим документам, його особі, що свідчить про наявність помилки при написання прізвища власника земельної ділянки. Вказані неточності в написанні прізвища заявника не дають можливості заявнику скористатися своїм правом на реалізацію особистих майнових та немайнових прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог п. 6 ч. 1 \~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам дано роз'яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

Outcome: approved