Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] . В обґрунтування вимог заявник зазначив, що його батько [PERSON] , перебуваючи в м. Донецьк, раптово помер у віці 61 [INFO] внаслідок серцевого нападу, та був похований за місцем проживання в с. Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області. 20.02.2020 року заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Великобілозерському та Кам`янсько-Дніпровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою отримання свідоцтва про смерть батька, проте йому було відмовлено у державній реєстрації смерті батька, оскільки документи на підтвердження факту смерті не відповідають формі визначеної Міністерством охорони здоров`я України. Враховуючи, що документи, які видані на тимчасово окупованій території України вважаються недійсними, заявник позбавлений можливості зареєструвати смерть батька у відповідності до законодавства України. Посилаючись на зазначені обставини, з метою державної реєстрації смерті батька, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , громадянина України, [INFO] , уродженця с. Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області, який помер [INFO] у віці [INFO] в м. Донецьку від атеросклеротичної хвороби серця. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, при цьому надав суду заяву, яка містить прохання розглядати справу без його участі. Заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Великобілозерському та Кам`янсько-Дніпровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника даної установи. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. За змістом ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.01.1989 року, батьком [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] , актовий запис № 1 (а.с.14). Отже, судом встановлено, що заявник [PERSON] дійсно є сином [PERSON] , та в розумінні ч. 1 ст. 317 ЦПК України є особою, якій надано право звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Згідно п. 8) ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою зокрема родичів померлого. Згідно медичної довідки про причину смерті, виданої 05.02.2020 року Відділенням судової медичної експертизи трупів Республіканського бюро судової медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я Донецької Народної Республіки, [PERSON] помер [INFO] у віці 61 року з причини атеросклеротичної хвороби серця. За змістом свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.02.2020 року Донецьким міським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , помер у віці [INFO] у м. Донецьк Ворошиловського району Донецької Народної Республіки (а.с. 11). Вказане свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, у відповідності до положень ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними і не створюють правових наслідків. Як вбачається із листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Великобілозерському та Кам`янсько-Дніпровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.02.2020 року, заявнику було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки на підтвердження факту смерті особи були надані документи, які за своєю формою та змістом не відповідають діючій інструкції Міністерства охорони здоров`я України (а.с. 6). Згідно п.п. 5 п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставами для державної реєстрації смерті крім лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть, лікарського свідоцтва про перинатальну смерть, встановленої форми, також є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану також на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті особи, у випадку неможливості надання документів, які б за формою та змістом відповідали встановленим законодавством України вимогам, шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для проведення державної реєстрації смерті батька. Правова норма ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» передбачає, що тимчасова окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Оскільки досліджені докази по справі свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , помер у віці [INFO] у м. Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території України, суд вважає, що для проведення державної реєстрації смерті особи, є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, для забезпечення проведення державної реєстрації смерті особи у відповідності до законів України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, так як законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть особи в державному органі України, що виконує функції державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом довідки, виданої 04.03.2020 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.05.1999 року по день смерті. На підставі викладеного та

Outcome: approved