Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки, виданої 11 липня 1977 року на ім`я « [PERSON] , посилаючись на те, що при зверненні до Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з питання призначення пенсії було встановлено, що в трудовій книжці невірно зазаначено його прізвище, а саме: [PERSON] замість вірного [PERSON] . Вказані написанні прізвища заявника в трудовій книжці та його паспорті позбавляє останнього можливості підтвердити свій трудовий стаж та є перешкодою в оформлені пенсії, у зв`язку з чим просить встановити факт належності йому трудової книжки, виданої на ім`я [PERSON] . Заявника до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує, просив розгляд справи проводити без його участі, про що надав суду заяву. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст.\~95\~ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, вказані в документі, не збігаються з прізвищем, іменем, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . 11 липня 1977 року заявнику оформлено трудову книжку, в якій прізвище останнього помилково записане [PERSON] замість вірного [PERSON] , як зазаначено у паспорті заявника (а.с. 12) Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~від 31\~березня 1995\~року №5 суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявник звернувсь до суду із заявою про встановлення належності йому трудової книжки виданої на ім`я [PERSON] , оскільки розбіжності в написанні прізвища заявника в трудовій книжці та паспорті, де його прізвище зазначено, як [PERSON] , позбавляє останнього можливості підтвердити свій трудовий стаж та є перешкодою в оформлені пенсії, а підприємство що видавало трудову книжку ліквідовано. Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази у їх сукупності суд уважає доведеним факт належності [PERSON] трудової книжки, виданої 11 липня 1977 року на ім`я [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved