Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заяву обґрунтовує тим, що є матір'ю [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства І групи «Б», та зі слів заявниці має наступне захворювання: помірна розумова відсталість, являється не транспортабельним та через хворобу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує постійної опіки та турботи. Визнання сина - [PERSON] недієздатним необхідно заявниці для оформлення над ним опіки. У відкритому судовому засіданні заявниця - [PERSON] просить суд, задовольнити її прохання з підстав викладених у заяві пояснивши суду, що просить визнати її сина недієздатним, оскільки він не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і постійно потребує опіки, догляду та турботи. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Котелевської селищної ради Полтавської області у відкрите судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Котелевська селищна рада Полтавської області надала до суду листа , в якому просить суд розгляд даної справи провести без участі представника селищної ради, зазначивши що не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] ( а.с. 47). При цьому, Котелевська селищна рада Полтавської області надіслала до суду подання в порядку ст. 60 ЦК України, в якій зазначено, що селищна рада просить вирішити питання щодо призначення опікуном над [PERSON] його матері - [PERSON] (а.с. 48 ). Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с. 48), заслухавши пояснення заявника, приходить до переконання, що заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до розділу IV глави 2 судом здійснюється розгляд справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки серії 10 ААА № 199850 від 04.12.2014 року [PERSON], [INFO] являється інвалідом І групи «Б», з дитинства, потребує постійного догляду (а.с. 10). Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 116 від 06 березня 2015 року Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева, підекспертний - [PERSON], [INFO], страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді глибокої помірної розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки. Ступінь недоумства та порушення поведінки у [PERSON] є такими, що позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 31-35). За положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У поданні, адресованому Котелевському районному суду Полтавської області за вих. № 02-50/223 від 24.03. 2015 року, виконавчий комітет Котелевської селищної ради Полтавської області просить суд призначити опікуном над [PERSON] його матір [PERSON] (а.с. 48). Відповідно до подання виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області, [PERSON] має повну цивільну дієздатність, подала заяву та має можливість виконувати обов'язки опікуна. Інших правових підстав, які б створювали умови неможливості призначення [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] не встановлено (а.с. 48). Статтею 63 ЦК України встановлено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. При розгляді даної справи не виявлено підстав, передбачених ст. 64 ЦК України, які б створювали умови неможливості призначення [PERSON] опікуном над її сином [PERSON]. За ст. 55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON] та подання Котелевської селищної ради Полтавської області про встановлення опіки над недієздатним [PERSON], призначення [PERSON] його опікуном, оскільки заявниця має повну цивільну дієздатність, має бажання і можливість виконувати обов'язки опікуна. Крім того, встановлення опіки над її сином [PERSON] повністю відповідатиме її інтересам. Задовольняючи заяву - [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна , заінтересована особа - Орган опіки та піклування Котелевської селищної ради Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ч.2 ст. 240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved