Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що [PERSON] , [INFO] є його дочкою. [PERSON] є інвалідом дитинства 2 групи, що підтверджується посвідченням, Серії [NUMBER] , виданого Сквирським управлінням соціального захисту населення. З 01.07.2012 року і по даний час, остання, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Сквирської РДА. Згідно Довідки Білоцерківської міжрайонної психіатричної МСЕК, Серії АВ № 103 69 68 від 29.12.2020 року, [PERSON] призначено другу групу інвалідності, довічно. Рекомендовано лікування у психіатра. Згідно Медичної картки престарілого (інваліда), що оформляється в будинок-інтернат, виданої Сквирською центральною міською лікарнею від 14.01.2021 року, у [PERSON] легка розумова відсталість в стані вираженої дебільності. За станом здоров`я потребує стороннього догляду. Згідно довідки для направлення інваліда в будинок-інтернат за № 94, [PERSON] за станом здоров`я може знаходитися в будинку-інтернаті для психохроніків. Медичні протипоказання для перебування у будинку-інтернаті психоневрологічного типу відсутні. [PERSON] , за станом здоров`я не працює. Отримувані кошти соціальної допомоги [PERSON] витрачає невідомо на що (іноді на спиртні напої). Може безпідставно іти з дому на кілька днів. Свої дії та вчинки, остання, не контролює, внаслідок чого у 2021 році скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 06 липня 2021 року у справі № 376/1201/21 провадження № 1 -кп/376/183/2021, за результатами розгляду до [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки та жительки [ADDRESS] , з повною загальною освітою, непрацюючої, незаміжньої, інваліда II групи, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. За наведених обставин [PERSON] звертається до суду з заявою, в якій просить: Визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною; Призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити (а.с.40). В судове засідання представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надіслали на адресу суду клопотання в, якому вказали, що заяву [PERSON] просять задовольнити, а справу розглянути без участи представника міської ради та без фіксації судового засідання технічними засобами (а.с.41). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження (повторне), Серії [NUMBER] , виданого 18 березня 2021 року Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 212 (а.с.7). [PERSON] є інвалідом дитинства 2 групи, що підтверджується копією Посвідчення, Серії [NUMBER] , виданого Сквирським управлінням соціального захисту населення (а.с.11). З 01.07.2012 року і по даний час, остання, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Сквирської РДА, що підтверджується копією довідки № 29 виданої Сквирською РДА 27.01.2021 року (а.с.12). Згідно Довідки Білоцерківської міжрайонної психіатричної МСЕК, Серії АВ № 1036968 від 29.12.2020 року, [PERSON] призначено другу групу інвалідності, довічно. Рекомендовано лікування у психіатра, що підтверджується копією цієї довідки (а.с.13). [PERSON] , за станом здоров`я не працює. Отримувані кошти соціальної допомоги [PERSON] витрачає невідомо на що (іноді на спиртні напої). Може безпідставно іти з дому на кілька днів. Свої дії та вчинки, остання, не контролює, внаслідок чого у 2021 році скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 06 липня 2021 року у справі № 376/1201/21 провадження № 1 -кп/376/183/2021, за результатами розгляду до [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки та жительки [ADDRESS] , з повною загальною освітою, непрацюючої, незаміжньої, інваліда II групи, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом (а.с.15-16) З висновку судово-психіатричного експерта №348, яка проведена відділенням амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР «ОПНМО» вбачається, що [PERSON] страждає на легку розумову відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.17-21). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Частиною 1 ст. 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Судом не встановлено фактів, які б не давали можливості визнати [PERSON] недієздатною та призначити опікуном [PERSON] над його дочкою [PERSON] , тому суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати по провадженню справи про визнання громадянина недієздатним відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved