Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. На обґрунтування вказавши, що 24.04.2008 року померла його мати [PERSON], Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Проте відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, при зазначенні імені матері заявника є розбіжності, а саме: вказано імя «Зофія», в той час як вірне «Софія». Вказує, що він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки в документах про народження та про смерть [PERSON], а також в документах про ([PERSON]П.) в графі «мати» наявна вищевказана розбіжність. Враховуючи наведене, просить встановити факт, що [PERSON] (при народженні) та [PERSON] (змінене прізвище внаслідок укладення шлюбу) є його матірю. Заявник та представник заявника в судовe засідання не зявились, надавши до початку розгляду справи аналогічні за змістом заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, позов підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Луцької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що 18 липня 1954 року народилася [PERSON]. Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 30.04.1981 року [PERSON], [INFO] вступила у шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй було присвоєне прізвище «Мулько» (а.с. 7). Заявник [PERSON] народився 02.09.1982 року, в свідоцтві про його народження батьками вказані : батьком [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 4). 24 квітня 2008 року [PERSON] померла. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої, серії І-ЕГ № 062029 (а.с 5). Заявник [PERSON] звернувся до Луцької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Листом № 679/02-14 від 17.05.2018 року Луцька районна державна нотаріальна контора Волинської області повідомила заявника про те, що у свідоцтві про народження поданого для оформлення спадщини за законом після смерті діда [PERSON] - [PERSON], який помер 07.12.2014 року, містяться розбіжності, а саме: у свідоцтві про народження [PERSON] у графі «мати» зазначено «Мулько Софія Іванівна», а у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження у графі «відомості про дитину» зазначено прізвище імя по батькові «Назаровська Зофія Іванівна» (а.с. 8). Пунктом 5 ч .2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами . Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~п.7\~постанови Пленуму\~ВСУ Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення\~№5\~від 31.03.1995р.,\~суд вправі\~розглядати справи\~про встановлення\~ родинних\~відносин,\~ коли\~цей факт\~безпосередньо породжує\~юридичні наслідки. Суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів, свідчить про доведеність факту родинних відносин між заявником та [PERSON] ([PERSON]І.), як між сином та матір»ю. Факт, про вставлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення його цивільних прав. Заявник [PERSON] не має іншої можливості довести факт родинних відносин між ним та [PERSON] Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved