Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини - дівчинки [PERSON], [INFO] у м. Севастополь у батьків: [PERSON], громадянина України та матері [PERSON], громадянки України. Заяву обґрунтовує тим, що він є батьком дитини - [PERSON], яка народилась [INFO] в м. Севастополь, де на даний час перебуває її мати. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце проживання є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України 15.04.2014 року № 207 УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території м. Крим». Встановлення даного факту потрібне для отримання свідоцтва про народження дитини. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити заяву. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому подали до суду заяви про слухання справи в їх відсутність, підтримання та визнання заяви про встановлення факту народження дитини. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в м. Севастополь народилась дитина жіночої статі у матері - [PERSON], [INFO], яка на момент народження дитини і на даний час перебуває в м. Севастополь, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження серії 67 № 163867 від [INFO], видане Пологовим будинком № 2 м. Севастополь. Зазначене місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України 15.04.2014 року № 207 УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території м. Крим». Як вбачається з відмови у проведенні державної реєстрації народження Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області № 14.12/04-09 від 07.06.2017 року [PERSON] для підтвердження факту народження дитини ним подано копію медичного свідоцтва про народження, виданого пологовим будинком № 2 м. Севастополя на бланку Російської Федерації [INFO]; копія свідоцтва про шлюб батьків дитини [PERSON] та [PERSON], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі 05.06.2009 року, актовий запис № 382. Аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що не надано документ, а саме медичне свідоцтво про народження, що є підставою для державної реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану, а тому у державній реєстрації народження відмовлено. Відповідно до п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини: «дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування». Згідно ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (ст. 144 Сімейного кодексу України). Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Доказами народження дитини є документи, які підтверджують факт її народження, а саме: копія медичного свідоцтва про народження серії 67 № 163867 від [INFO], видане Пологовим будинком № 2 м. Севастополь; свідоцтво про одруження батьків, копія паспорта матері дини - громадянки України. Відповідно до вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 7 цієї ж статті), справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення факту народження дитини необхідне заявниці для державної реєстрації народження дитини. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, встановлення факту народження дитини дасть заявниці можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України. Статтею 257-1 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. На підставі викладеного,

Outcome: approved