Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, зацікавлена особа: зацікавлена особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Свою заяву мотивує тим, що вона являється бабусею [PERSON], яка народилася [INFO] в м.Феодосії, Республіка Крим. Даний факт підтверджується довідкою про народження №585, виданої Феодосійським міським відділом запису актів громадянського стану Республіка Крим Російської Федерації від 14 липня 2015 року. Згідно даної довідки вказане місце народження дитини: м.Феодосія, Республіка Крим, є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України у Законі України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». На підставі вищевикладеного просить встановити факт народження [PERSON], яка народилася [INFO], Україна, Автономна Республіка Крим, м.Феодосія, мати - [PERSON], громадянка України, місце проживання: [ADDRESS], батько - [PERSON], громадянин України, місце проживання [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не викликалися, поскільки заяви даної категорії розглядаються невідкладно. Дослідивши письмові матеріали справи в результаті повного, об'єктивного та всебічного їх дослідження, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є бабусею [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] ), а отже має право на звернення з даною заявою до суду. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу її син [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 вересня 2011 року, після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно довідки про народження №585, виданої Феодосійським міським відділом запису актів громадянського стану Республіка Крим Російської Федерації від 14 липня 2015 року за підписом керівника органу запису актів цивільного стану №591, [PERSON] народилася [INFO]. Так, відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5) , встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545 ( гі 150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о (гі 151- 06 ), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545 (150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за ТМ 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9. Відповідно до ст.1 вказаного Закону тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст.4 цього Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ч.І ст. 10 Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний вїзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї. Відповідно до ч.І ст.17 Закону, у разі порушення його положень державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та керуються нормами міжнародного права з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 5 Закону). Оскільки батьки дитини не мають можливості надати для реєстрації народження дитини документи встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів дитини як громадянина України, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає за необхідне встановити факт народження дитини [PERSON] , 02.07.2015 року на території України. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Дане рішення на підставі ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України підлягає до негайного виконання. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного та ст. ст. 10, 11, 57-60, 212-215, п.5 ч.2 ст.234, ч.І ст. 235, п.7 ч.І, ч.2 ст.256, ст.ст.257-1, 259 ЦПК України; Законами України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

Outcome: approved