Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

заявник звернувся до суду з зазначеною заявою в порядку окремого провадження. В обґрунтування заяви вказує, що його матір - [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] 38 років за адресою: вул. Ювілейна буд. 79/26 м. Новомосковськ, Дніпропетровська область. Його мати та батько мали спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство, піклувалися один про одного доглядали один за одним, а коли [PERSON] помер 15 вересня 2004 року, то його мати поховала [PERSON] та оплатила усі ритуальні послуги, а він та інші діти [PERSON] та [PERSON] допомагали їй. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай), що розташована на території Марянівської сільської ради. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], померлого 15 вересня 2004 року була мати заявника - [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але не оформила її та померла 20 квітня 2009 року. Інших спадкоємців на спадкове майно у померлих немає, так як рідних дітей та інших родичів у [PERSON] не було. Для оформлення спадщини заявник звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але в нотаріальній конторі заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, оскільки ним не надані документи, які є доказом родинних відносин між [PERSON], померлим 15 вересня 2004 року та [PERSON], померлою 20 квітня 2009 року, про що видано відповідну постанову від 12 січня 2018 року. Тому заявник змушений звернутися із зазначеною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу понад п'ять років [PERSON] та [PERSON] з метою оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні представник заявника та заявник заяву підтримали та просили її задовольнити. Вказали на неможливість підтвердження факту іншим шляхом. В наступному в судове засідання не зявились, представник надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність. Пояснення не надав. В судовому засіданні 22 березня 2018 року вирішено питання про витребування спадкових справ, отриманих судом 29 березня 2018 року та виклик свідків [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні 26 квітня 2018 року задоволено клопотання про допит свідка [PERSON] Проведено допит свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що заявник є сином [PERSON]. Батьком заявника значиться особа на імя [PERSON]. 27 грудня 2001 року [PERSON] (пай № 60), який мешкає: м. Новомосковськ, 4-те від. КСП «Нива» на підставі рішення ХІХ сесії ХХІІІ скликання Марянівської сільської [PERSON] народних депутатів від 11 грудня 2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,980 га, розташовану на території Марянівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ДП № 029092 від 27 грудня 2001 року, зареєстрований в книгу реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 19528 /а.с.6/. 14 вересня 2004 року [PERSON] помер. На момент смерті проживав за адресою: [INFO] разом з [PERSON] (співмешканка), [PERSON] (син співмешканки), [PERSON] (невістка співмешканки), [PERSON] (онука співмешканки) /а.с.11/. Згідно відповіді Новомосковської державної нотаріальної контори від 30 березня 2018 року № 438/01-16, спадкова справа після [PERSON] не заводилася. 20 квітня 2009 року померла [PERSON] /а.с.9/. На момент смерті проживала за адресою: [INFO] разом з [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онука) /а.с.11/. З матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається подання 07 грудня 2017 року заяви [PERSON] про прийняття спадщини за ч.3 ст.1268 ЦК України після [PERSON] та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Також наявність заповіту [PERSON], яким остання заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] Постановою нотаріуса від 12 січня 2018 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки ним не надані документи, які є доказом родинних відносин між [PERSON], померлим 15 вересня 2004 року та [PERSON], померлою 20 квітня 2009 року /а.с.6/. Згідно з Актом, складеним Старшим інспектором ВРОГ ВК НМР в присутності мешканців квартир № 27, 39 будинку № 79 по вул. Ювілейній в м. Новомосковську Дніпропетровської області, [PERSON], [PERSON] мешкали за адресою: [ADDRESS] з 1969 року /а.с.12/. Також, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з її народження 26 квітня 1975 року її дідусь - [PERSON] проживав з бабусею [PERSON] однією сімєю, як чоловік та дружина. [PERSON] та [PERSON] мали між собою сімейні відносини, спільний бюджет, допомагали виховувати її. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що приїхав до свого місця проживання в [INFO] в 1988 році. Познайомився з [PERSON] та [PERSON], які проживали спочатку в м. Новомосковськ, 4-те від. КСП «Нива», а потім, в 2004 році переїхали до квартири [ADDRESS]. Під час проживання поводили себе, як чоловік та дружина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що знає [PERSON] та [PERSON] з 1982 року. Працював з [PERSON] Вказав, що [PERSON] та [PERSON] мали між собою сімейні відносини, спільний бюджет. Поводили себе, як чоловік і жінка. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність невизнаних інтересів заявника, які не визнаються нотаріусом на не дають змоги заявнику реалізувати належним чином свої спадкові права. Вирішуючи заяву суд виходить з наступного. Відповідно до чч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо встановлення факту проживання однією сімєю не менш, як пять років до часу відкриття спадщини суд виходить з наступного. У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні свідки показали та підтвердили факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у термін, що перевищує п`ять років та вказали на обставини, які дають можливість суду стверджувати про те, що [PERSON] та [PERSON] були за час життя пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки один щодо одного. Крім того, факт спільного проживання у термін, що перевищує п`ять років підтверджується також і наданою суду довідкою органу місцевого самоврядування. Постанова Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає розяснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON] не менше пяти років до часу відкриття спадщини, вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець прийняв спадщину після смерті спадкодавця та встановлення означеного факту необхідне заявнику для реалізації спадкових прав. З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved