Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду з дійсною заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . В поданій заяві заявник вказав, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння з господарськими спорудами та земельної ділянки для обслуговування житлого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належали померлій на праві власності на підставі права на спадщину за законом та державного акту на право влсності на земельну ділянку. На початку 2013 року [PERSON] звернулася до заявника за допомогою і починаючи з січня 2013 року і до моменту смерті заявник мешкав разом із [PERSON] однією сім`єю та вів з нею спільне господарство. Після смерті [PERSON] заявник поховав її за власні кошти. За викладених обставин, для підтвердження свого статусу, як спадкоємця четвертої черги, заявник в поданій заяві просить суд встановити факт, що він [PERSON] мешкав однією сім`єю разом із [PERSON] , що померла [INFO] більше п`яти років до дня відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд задовольнити подану заяву та розглянути справу у його відсутність. Зацікавлена особа - Попаснянська міська рада Луганської області була належним чином повідомлена про розгляд даної справи, її представник надав заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, щодо поданої заяви - не заперечували. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню. Предметом даного судового розгляду являється вимога особи про встановлення факту, що має юридичне значення, який породжує для заявника юридичні наслідки, а саме: визнання факту зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що буде являтися підставою для виникнення у заявника права на спадкування. Порядок вирішення щодо вирішення заявлених вимог регулюється наступними нормативно-правовими актами: Відповідно до положень ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому, ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. При цьому, згіно ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Також, відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. - справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються, якщо, згідно із законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і якщо встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Також, суд враховує: Згідно ст. 3 Сімейного Кодексу України - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Стаття 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст.1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи. Враховуючи визначені правові положення, суд зазначає наступне. Згідно копії паспорта (а.с.3-4) [PERSON] народився [INFO] , в м.Первомайськ Луганської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть ( а.с.5) [PERSON] померла [INFO] в м. Попасна Попаснянського району Луганської області. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с.7) від 28 серпня 1993 року [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку із надвірними спорудами, що розташовані в [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Попаснянської міської ради [PERSON] - [PERSON] мешкав разом із [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою [ADDRESS] , з січня 2013 року однією сім`єю до моменту її смерті та вели разом спільне господарство ( а.с.8). Аналізуючи наведені письмові матеріали, суд вважає, що дійсно факт того, що заявник [PERSON] та померла [PERSON] мешкали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, був доведений заявником, тому що під час спільного проживання заявник та померла були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто складали сім`ю в розумінні ст..3 Сімейного Кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт того, що заявник [PERSON] та померла [PERSON] мешкали однією сім`єю - породжує виникнення у заявника права на спадкування, як у особи, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини і при цьому немає спору про право, так як інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що відповідає вимогам ст.315 ЦПК, положенням Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. і тому подана заява підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved