Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON], який помер 20 червня 2018 року у смт. Зайцеве Бахмутського району Донецької області, в період з 18 березня 2003 року по 20 червня 2018 року. В обґрунтування заяви заявник зазначила, що [PERSON], [INFO], був її чоловіком, проживав у [INFO]. Як вимушений переселенець чоловік був зареєстрований у м. Бахмут та отримував там пенсію. В останній час чоловік часто хворів та 20 червня 2018 року при перетині лінії розмежування в смт. Зайцеве несподівано помер. Вона поховала чоловіка на місцевому кладовищі в м. Єнакієве Донецької області. В період з 01 вересня 1972 року по 20 червня 2018 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого у них народилася дочка. Майже все життя, тобто 46 років, вони проживали разом. Після досягнення пенсійного віку вони з чоловіком оформили пенсії за віком. Розмір пенсії її чоловіка перевищує розмір її пенсії у чотири рази. Вони з чоловіком проживали разом [INFO], вели загальне господарство, у них був спільний бюджет. Вона перебуває на обліку у Костянтинівському УПФУ України, розмір її пенсії складає 1620 грн. Її чоловік перебував на обліку як пенсіонер у Бахмутсько-Лиманському обєднаному УПФУ, розмір його пенсії складав 9050 грн. У заяві вона зазначила, що фактично пенсія її чоловіка була основним засобом для існування сімї. У звязку із цим, вона бажає оформити пенсію у звязку із втратою годувальника. Заявник [PERSON] у судовому засіданні на вимогах заяви наполягала та просила їх задовольнити. Представник заявника [PERSON] вимоги заяви [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Представник Бахмутсько-Лиманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не зявився. Від начальника управління надійшло клопотання, в якому вона зазначила, що просить розглянути справу у відсутність представника та не заперечує проти задоволення вимог заяви. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає заявника [PERSON], оскільки вона є її сусідкою. Вона також знала її чоловіка [PERSON]. Зі слів [PERSON] їй відомо, що пенсія чоловіка була більшою, ніж у неї. Він працював слюсарем на шахті, механіком, вона працювала в Укртелекомі. Знає, що він отримував пенсію приблизно 9000 грн. Їх діти ходили до одної школи. Їх родина жила за рахунок чоловіка [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він знає заявника [PERSON], оскільки вона живе поряд з ним, через дорогу, приблизно 30 років. Разом з її чоловіком [PERSON] вони ходили на риболовлю. З його слів він знає, що його дружина отримувала пенсію у розмірі 1600 грн., а він приблизно 9000 грн. Він говорив, що вони живуть за його рахунок. Свідок бував у них в гостях та спілкувався з ними. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Згідно з ч. 1\~ст.\~234\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 235 ЦК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Як встановлено п. 5 ч. 2\~ст.\~293\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У ч. 2\~ст.\~315\~ЦПК України закріплено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], проживає на території України за адресою: Донецька область, смт. Олександрівське м. Єнакієве (нині Бахмутський район), вул. Утіна, 12 (а. с. 3). На даний\~час [PERSON],\~яка є\~пенсіонером з\~18\~березня 2003\~року та\~отримує пенсію\~за віком\~довічно,\~перебуває на\~обліку в Костянтинівсько-Дружківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що підтверджується довідками Костянтинівсько-Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4084 та № 4085 від 28 вересня 2018 року. Розмір її пенсії становить 1624 грн. 42 коп. (а.с. 26-27). Як вбачається з довідок Бахмутсько-Лиманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4948 від 12 листопада 2018 року та № 5263 від 22 листопада 2018 року, [PERSON] перебував на обліку в Бахмутсько-Лиманському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримував пенсію за віком по день смерті 20 червня 2018 року у розмірі 9091 грн. 24 грн. (а.с. 43, 47). Починаючи з 01 вересня 1972 року заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 378452 від 01 вересня 1972 року (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом з чоловіком за адресою: Донецька область, смт. Олександрівське м. Єнакієве (нині Бахмутський район), вул. Утіна, 12 (а.с. 6, 7, 12-14). [PERSON] помер 20 червня 2018 року у смт. Зайцеве Бахмутського району Донецької області, про що Бахмутським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 1399 від 21 серпня 2018 року (а.с. 10). Згідно довідки Булавінської сільської адміністрації від 09 липня 2018 року № 10-01-17 та акту квартального [PERSON], [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] з 10 лютого 1988 року по день смерті 20 червня 2018 року. Разом з ним на момент смерті проживала та здійснювала за ним догляд його дружина [PERSON], вони вели спільне господарство (а.с. 14-15). Проте, оцінюючи надані заявником документи, суд виходить з того, що спільне проживання є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст. ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України,\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»\~пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій\~статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого\~статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сімї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника;\~\~2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. \~Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. З огляду на наведені вище письмові докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник [PERSON] на момент смерті свого чоловіка [PERSON] проживала однією родиною, за однією адресою та перебувала на його утриманні. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved