Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім свого чоловіка [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що з 15.07.1960 року перебуває з останнім в шлюбі, мають повнолітніх дітей. 22.09.2015 року близько 13-00 години чоловік пішов з дому та не повернувся, до цього часу його місцезнаходження їй не відомо. Станом на цей час [PERSON] значиться у категорії «Розшук» внаслідок її звернення до поліції. Вона має намір перейти на пенсію чоловіка, але для цього він повинен бути визнаним судом безвісно відсутнім. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала вимоги заяви, дала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, також пояснила, що її чоловік є літньою особою, він переніс протягом останнього перед своїм зникненням року інфаркт, інсульт та оперативне втручання з приводу аденоми. Внаслідок цього його пам'ять погіршилась, він загублював ключі від квартири, одного разу не зміг зорієнтуватися на ринку та знайти шлях додому, але памятав, хто він, та адресу свого мешкання. 22.09.2015 року він повідомив їй, що піде в район шахти ім. Димитрова з питання замовлення виготовлення сходів для голубятні. Близько 14-00 години його бачили знайомі поблизу шахти, близько 15-00 на шляху додому, але до місця їх проживання він так і не дійшов. Грошей та документів при собі він не мав, як само й мобільного телефону. Ввечері того ж дня вона звернулася до лікарні, поліції, але відомостей про чоловіка не було, як і не має таких до цього часу. Просила суд задовольнити заяву у повному обсязі. Представник заінтересованих осіб до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, тому немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявились до судового засідання. Судом встановлено, що [PERSON] (до шлюбу Титенок) [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.07.1960 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами подружжя [PERSON], що мешкають в будинку № 30 провулку Шкільного в місті Мирнограді, показали, що чоловік заявниці [PERSON], який проживав разом із заявницею в їх будинку, 22.09.2015 року пішов з дому та не повернувся, відомостей про нього з того часу немає, всі дії, спрямовані на його розшук, не дали результатів. Вислухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Тобто законом встановлено, що безвісна відсутність це сукупність фактів, досліджених і встановлених судом, що дають підстави для визнання громадянина безвісно відсутнім. Визнання особи безвісно відсутньою можливо лише за умови, що встановити місце його перебування неможливо. В ході судового засідання суду надані докази, що свідчать про обставини, які підтверджують безвісну відсутність [PERSON] з вересня 2015 року. Так, [PERSON] та [PERSON] є зареєстрованими за адресою: [INFO] (а.с. 4). Актом фактичних обставин не проживання особи № 200 від 27.09.2016 року підтверджене фактичне не проживання [PERSON] за місцем реєстрації з вересня 2015 року (а.с. 6). 24.09.2015 року відомості щодо зникнення [PERSON] внесені до ЄРДР за № 12015050490001085 (а.с. 8). За даними Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області у відношенні [PERSON] 02.10.2016 року була заведена ОРС категорії «Розшук» № 41-939(41-379), до цього часу тривають оперативно-розшукові заходи (а.с. 50). З огляду на наведене, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 43 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved