Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернулася до суду Дергачівського району Харківської області з заявою, в якій просить визнати факт приналежності трудової книжки [NUMBER] від 26.06.1979 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що починаючи з 1975 року вона працювала портною 5 розрядку в цеху №1 по шиттю верхнього чоловічого одягу в Приазовському Райпобуткомбінату Запорізького облпобуту - управління, де їй і було видано трудову книжку [NUMBER] від 26.06.1979 року. По досягненню пенсійного віку, а саме з 28 червня 2014 року вона звернулася до пенсійного фонду з метою оформлення пенсії. Та при перевірці документів з'ясувалося, що маються розбіжності, оскільки в трудовій книжці після одруження змінено прізвище [PERSON] на [PERSON] але в саму трудову книжку відповідні зміни внесені не були та на першій сторінці (титульному листі) відсутня печатка підприємства. В даний час внести зміни в трудову книжку не можливо, оскільки Приазовський Райпобуткомбінат Запорізького Облпобут-управління ліквідовано. Як вказує заявник, встановлення даного факту їй необхідно для оформлення пенсії за віком. Заявник вимоги заяви підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, про що надала письмову заяву. Управління Пенсійного фонду в Дергачівському районі Харківської області до суду надано письмову заяву з проханням проводити розгляд справи без участі їх представника з урахуванням вимог діючого законодавства. Дослідивши матеріали, суд вважає вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи - Управління Пенсійного фонду в Дергачівському районі Харківської області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності з п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що не суперечить роз'ясненням, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Так, в Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах і встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язане з подальшим вирішенням суперечки про право. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч.3, 4 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: По досягненню пенсійного віку, а саме з 28 червня 2014 року [PERSON] звернулася до пенсійного фонду з метою оформлення пенсії. Та при перевірці документів з'ясувалося, що маються розбіжності, оскільки в трудовій книжці після одруження змінено прізвище [PERSON] на [PERSON] але в саму трудову книжку відповідні зміни внесені не були та на першій сторінці (титульному листі) відсутня печатка підприємства. Так, як вказує заявник, починаючи з 1975 року вона працювала портною 5 розрядку в цеху №1 по шиттю верхнього чоловічого одягу в Приазовському Райпобуткомбінату Запорізького облпобуту - управління, де їй і було видано трудову книжку [NUMBER] від 26.06.1979 року. Згідно закону про пенсійне забезпечення відповідальність за правильність заповнення трудової книжки несе працівник кадрової служби згідно п.4 Постанови «Про трудові книжки робітників». Як вказує заявник, в даний час внести зміни в трудову книжку не можливо, оскільки Приазовський Райпобуткомбінат Запорізького Облпобут-управління ліквідовано. На підтвердження зміни прізвища заявником надано свідоцтво про народження від 07 серпня 1959 року серія IV-ЯР №112870 та свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 22.09.1984 року, відповідно до якого 22.09.1984 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON] Також факт належності трудової книжки виданої 26.06.1979 року [PERSON] підтверджується атестатом [NUMBER] про закінчення технічного училища №3 м. Запоріжжя УРСР, паспортом серія [NUMBER] виданого Дергачівським РВ ГУ МВС України в Харківській області. Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, відповідно до ст.256 ЦПК України, суд вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт приналежності трудової книжки [PERSON] Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та її вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вимог п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved