overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувшись до суду з заявою, просила надати їй право на шлюб з [PERSON], так як вона не досягла шлюбного віку, однак бажає створити сім'ю з [PERSON] і в них скоро народиться дитина. В судове засідання заявник [PERSON]. не з'явилася, надала суду заяву, в якій свою заяву про надання права на шлюб з [PERSON] підтримала повністю, зазначила, що проживає в цивільному шлюбі з [PERSON], вони один одного кохають. У них виникла необхідність оформити їх відносини, так як вона вагітна, вагітність складає 15 тижнів. Оскільки їй тільки [INFO] року виповниться 18 років, просила суд надати їй право на шлюб. ЇЇ батьки проти шлюбу не заперечують. Просила справу розглянути у її відсутність ( а.с.17) В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав заяву [PERSON] та просив справу розглянути у його відсутність ( а.с.18) В судове засідання заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] не з'явились, надали суду заяву, в якій, зазначили, що не заперечують проти вступу в шлюб доньки [PERSON] з [PERSON] (а.с.19,20 ) В судове засідання представник заінтересованої особи відділу РАЦС Роздільнянського РУЮ не з'явився, надав суду заяву, в якій заперечень не мають та просили справу розглянути у відсутність їх представника ( а. 14). Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи із наступного. У відповідності до ст.22 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. У відповідності до ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON], народилась [INFO] року, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER], виданим 31 січня 2013 року Роздільнянським РС ГУДМС України в Одеській області.( а.с. 4) Також судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], [INFO]. На підставі довідки ВКК №333, виданої Роздільнянською ЦРБ, встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в лікарні в зв'язку з вагітністю терміном 15 тижнів (а.с.10) Заявниця бажає вступити в шлюб з батьком дитини [PERSON]. Батьки заявниці [PERSON], батько [PERSON] та мати [PERSON] проти вступу в шлюб дочки не заперечують. При таких обставинах суд вважає, що [PERSON]. належить надати право на шлюб, так як вона не досягла шлюбного віку, це відповідає її інтересам і інтересам її майбутньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувшись до суду з заявою, просить встановити факт розірвання трудового договору укладеного 01 липня 2004 року, зареєстрованого за №14053 між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] з 26 серпня 2014 року, за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив задовольнити, вказав, що фізична особа-підприємець [PERSON] помер 17 січня 2015 року, тому просить припинити дію трудового договору, оскільки фактично трудові відносини припинено 26.08.2014 року. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомляв, до суду подав пояснення, не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01 липня 2004 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, який зареєстрований в Рівненському міському центрі зайнятості за № 14053, згідно з яким заявникапозивача було прийнято на роботу на посаду менеджера оптики. Заявник бажає розірвати трудовий договір, оскільки фактично трудові відносини припинено 26.08.2014 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 17 січня 2015 року. В силу ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У п. 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 р. № 260, визначено, що у разі закінчення строку трудового договору, або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. При цьому за п. 10 зазначеного порядку посадова особа центру зайнятості повинна ознайомити сторони під підпис щодо порядку реєстрації та зняття з реєстрації трудового договору, внесення відповідних записів до трудової книжки працівника та їх зберігання. Беручи до уваги встановлені факти, та враховуючи ту обставину, що ФОП [PERSON] помер, суд вважає необхідним Встановити факт розірвання трудового договору укладеного 01 липня 2004 року, зареєстрованого за №14053 між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] з 26 серпня 2014 року, за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувшись до суду із заявою, просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та призначити її опікуном, посилаючись на те, що останній є її чоловіком, який є інвалідом першої групи довічно, оскільки має органічне захворювання головного мозку з вираженим інтелектуально мнестичним зниженням, в звязку з чим перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2017 року. [PERSON] не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, стан його здоровя лише погіршується, та він потребує постійного стороннього догляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] відмовилась від вимоги про призначення її опікуном чоловіка, посилаючись на те, що це питання буде вирішено органом опіки і піклування в особі виконавчого комітету Богуславської міської ради. Решту вимог вона підтримала, посилаючись на вищевказані обставини та просила її заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася, але звернулася із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі та вона не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] (а.с.32). Заслухавши заявника, оглянувши медичну документацію [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], є інвалідом першої групи, довічно, перебуває на обліку у кабінеті психіатра з 2017 року з діагнозом: «Органічне захворювання головного мозку з вираженим інтелектуально мнестичним зниженням», лежачий, потребує постійного догляду і опіки (а.с. 7, 8, 10). Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 99-ц від 02.06.2017 року, встановлено, що [PERSON], страждає на стійке хронічне психічне захворювання - судинну деменцію,F-01.00 за МКХ-10, і за своїм психічним станом він не може розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними (а.с. 25, 26). Зазначений висновок судово-психіатричної експертизи не викликає у суду сумніву та дає підстави для задоволення вимог заявника про визнання [PERSON] недієздатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувшись до суду із заявою просить, визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та призначити його опікуном останнього. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що його брат [PERSON] є інвалідом з дитинства 2 групи довічно і тому перебуває на обліку у лікаря психіатра. Через хворобу брат не розуміє значення своїх дій та не спроможний керувати ними. Вирішується питання про оформлення брата в будинок інтернат для психохроніків. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив його заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Медвинської сільської ради в судове засідання не з'явився, але звернувся з клопотанням (а.с.19, 20), в якому просив заяву [PERSON] задовольнити. Заслухавши заявника, оглянувши медичну документацію, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 03191584 та довідки №492 , виданої 11.10.2016 року лікарем психіатром Богуславської ЦРЛ (а.с.9) вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває на обліку у лікаря психіатра з 1987 року з діагнозом поміркована відсталість F 71.0. Згідно акту амбулаторної комісії судово-психіатричної експертизи № 284 ц від 21.12.2016 року (а.с.27, 28) вбачається, шо [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість (олігофренію в ступеню вираженої дебільності - F 71. за МКХ). [PERSON] розуміти значення своїх дій та керувати ними не може. Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи те, що заявником [PERSON] не подано належних та допустимих доказів того, що [PERSON], [INFO] страждає хронічним стійким психічним розладом здоров'я, тому у суду відсутні законні та достатні підставі для задоволення даної заяви. Наявні у [PERSON] психічні розлади, які впливають на здатність усвідомлення своїх дій та керування ними, у відповідності до ст. 36 ЦК України можуть бути підставою лише для обмеження цивільної дієздатності останнього.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувшись до суду із заявою просить, визнати [PERSON], [INFO] недієздатною, посилаючись на те, що остання є її дочкою, яка є інвалідом першої групи, довічно, оскільки вона потребує постійного стороннього догляду, так як є паралізованою і не в змозі самостійно говорити, писати, рухатись, харчуватись, задовольняти інші природні потреби, тобто усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримала, посилаючись на вищевказані обставини та просила її заяву задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувся із завою, в якій просив розглянути справу без його участі та він не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] Зацікавлена особа-орган опіки та піклування в особі виконкому Богуславської міської ради в судове засіданні не направили свого представника, не дивлячись на належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення заявника, оглянувши медичну документацію [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO], є інвалідом першої групи, довічно, не здатна до самообслуговування, тому потребує постійного стороннього догляду, який фактично здійснює її мати заявник по справі [PERSON] (а.с.8,9,10). Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку комісійної судово-психіатричної експертизи № 116ц від 11.05.2016 року, встановлено, що [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання - судинну деменцію,F-01.8 за МКХ-10 і за своїм психічним станом вона не може розуміти характер значення своїх дій та керувати ними. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки вимоги про визнання [PERSON] недієздатною є обґрунтованими. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувшись до суду із заявою, просить встановити факт належності їй посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС, категорії 4 серії В-1 №731396 від 04 жовтня 1993 року, в якому помилково записано її бувше прізвище «Каширина», мотивуючи тим, що через розбіжності у написанні її бувшого прізвища у документах вона не може оформити пільгову пенсію. Факт того, що її бувше прізвище було «Каширіна», а не «Каширина» підтверджується наступними документами: свідоцтвом про розірвання шлюбу від 26.03.1988 року, свідоцтвом про укладення шлюбу від [INFO], свідоцтвом про народження дитини від 30.11.1985 року, трудовою книжкою, довідкою виконкому Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області від 26.08.2015 року. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулась із заявою в якій просить розглянути справу без її участі. Просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Богуславському районі Київської області [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 жовтня 1993 року Київською обласною державною адміністрацією видано посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-93 роках, категорії 4, серії В-1 №731396, на імя «Каширина Тетяна Іванівна», що підтверджується копією зазначеного документу (а.с. 6). Заявник не може не оформити пільгову пенсію, так як у вищевказаному посвідченні зазначено її прізвище «Каширина», тоді як у всіх інших документах, що були дійсними станом на 1993 рік, її прізвище було зазначено, як «Каширіна» (а.с. 8-15). Суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. Така невідповідність в документах не дає змоги заявнику реалізувати своє право на оформлення пільгової пенсії. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і встановити його іншим шляхом неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувшись до суду із заявою, просить встановити факт належності йому посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС, категорії 4 серії В-1 №009998 від 01 червня 1993 року, в якому помилково записано його прізвище «Тумелович», мотивуючи тим, що через розбіжності у написанні його прізвища у документах він не може оформити пільгову пенсію. Факт того, що його прізвище є «Тумілович», а не «Тумелович» підтверджується наступними документами: копією паспорта серії МЕ 093291, виданого 27 червня 2002 року Богуславським РВ ГУ МВС України у Київській області (а.с.5), копією ідентифікаційного коду фізичної особи-платника податків (а.с.6), копією свідоцтва про народження його сина [PERSON] (а.с.8), копією паспорта його батька [PERSON] (а.с.10), копією атестату про середню освіту серії Л № 290564 від 26 червня 1979 року (а.с.11), копією посвідчення водія РРВ №453054 від 15 вересня 2006 року (а.с.12) та копією військового квитка серії ВФ № 115671 від 07 березня 1987 року (а.с.13). Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулась із заявою в якій просить розглянути справу без її участі. Просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Богуславському районі Київської області [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 червня 1993 року Київською обласною державною адміністрацією видано посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-93 роках, категорії 4, серії В-1 №009998, на імя «Тумелович Василь Костянтинович», що підтверджується копією зазначеного документу (а.с. 7). Заявник не може оформити пільгову пенсію, так як у вищевказаному посвідченні зазначено його прізвище «Тумелович», тоді як у всіх інших документах, що були дійсними станом на 1993 рік, його прізвище було зазначено, як «Тумілович». Суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. Така невідповідність в документах не дає змоги заявнику реалізувати своє право на оформлення пільгової пенсії. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і встановити його іншим шляхом неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувшись до суду із заявою, просить встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER], виданої 01 вересня 1975 року на ім'я «[PERSON], [INFO]», де в графі «дата народження» помилково записано «[INFO]», проте дата народження заявника - [INFO]. (а.с. 4-6) Свої вимоги заявник [PERSON] обґрунтовує тим, що він звернувся на адресу УПФУ в Мар'їнському районі Донецької області з заявою про призначення йому пенсії за віком. Після надання відповідних документів, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що дата народження заявника, яка вказана на титульній сторінці трудової книжки [NUMBER] не відповідає даті народження, яка вказана в паспорті заявника, тому трудова книжна не може бути прийнята в якості відповідного документа для призначення пенсії. Про факт того, що трудова книжка належить йому, підтверджується його особистими документами, а саме: копіями паспорту, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, військовим квитком в яких зазначено дату народження заявника «[INFO]». Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні вимоги [PERSON] повністю підтримує, просила заяву задовольнити. Великоновосілківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надало заяву про те, що не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] та просили розглянути справи без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Зважаючи на те, що заявник та представник заінтересованої особи не з'явились в судове засідання, суд у відповідності до ч. 4 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз.3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України та те, що заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви заявника, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання зацікавленою особою даної заяви і вважає, що є всі законні підстави для задоволення заяви та встановлення факту про те, що правовстановлюючий документ належить заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувшись до суду із заявою, просить встановити\~факт належності йому трудової книжки [NUMBER] , виданої 07.08.1979 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , де в графі «дата народження» помилково записано « [INFO] », проте дата народження заявника [INFO] . (а.с. 2-4) Свої вимоги заявник [PERSON] обґрунтовує тим, що він звернувся на адресу УПФУ в Мар`їнському районі Донецької області з заявою про призначення йому пенсії за віком. Після надання відповідних документів, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що дата народження заявника, яка вказана на титульній сторінці трудової книжки [NUMBER] не відповідає даті народження, яка вказана в паспорті заявника, тому трудова книжна не може бути прийнята в якості відповідного документа для призначення пенсії. Про факт того, що трудова книжка належить йому, підтверджується його особистими документами, а саме: копіями паспорту, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, в яких зазначено дату народження заявника « [INFO] ». Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 3\~ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Зважаючи на те, що заявник та представник заінтересованої особи не з`явились в судове засідання, суд у відповідності до ч. 4 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз.3 п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~та те, що заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви заявника, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення заяви та встановлення факту про те, що правовстановлюючий документ\~належить\~заявнику.

Outcome: approved