Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою та мотивує свої вимоги тим, що у належній йому трудовій книжці [NUMBER] на титульній сторінці у графі «Прізвище» та «по батькові» має місце виправлення, що не відповідає вимогам Інструкції ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 р. №58. На даний час ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило заявнику у призначенні пенсії, пославшись на вищевказане виправлення. Тому заявник просить встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Заінтересована особа, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомила, відзив чи заперечення проти позову суду не надала. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що в трудовій книжці [NUMBER] на титульній сторінці у графі «Прізвище» та «по батькові» має місце виправлення, що не відповідає вимогам Інструкції ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 р. №58. На даний час ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило [PERSON] у призначенні пенсії, пославшись на те, що виправлення в трудовій книжці [NUMBER] не відповідає вимогам Інструкції ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 р. №58 та запропонувало звернутися до суду для встановлення факту належності трудової книжки. Зазначена помилка в правовстановлюючому документі не дає заявнику можливості в повній мірі розпоряджатися своїми правами. Факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] підтверджується матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про народження, копією паспорта, копією військового квитка, тощо. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Виходячи в викладеного суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved