Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , громадянина України, який народився [INFO] в с. Коларівка Приморського району Запорізької області, який проживав у м. Керч Автономної республіки Крим, який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Керч Автономної республіки Крим. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] у м. Керч АР Крим помер її чоловік - [PERSON] . Отримати свідоцтво про смерть у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення даного факту необхідно їй для проведення державної реєстрації смерті чоловіка та подальшого оформлення спадщини. В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність: заявник підтримує вимоги заяви; представник заінтересованої особи проти вимог заяви не заперечує (а.с.23,24). Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності сторін, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Коларівка Приморського району Запорізької області помер [INFO] в м. Керч, АР Крим (а.с.11), що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії 35 № 091200 від 28 червня 2021 (а.с.12). У копії паспорта на ім`я громадянина України [PERSON] , вказано, що він народився [INFO] в с. Коларівка Приморського району Запорізької області, його місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). Згідно з свідоцтвом про народження, виданого повторно 03 квітня 2002 року Вячеславською сільською радою Приморського району Запорізької області, [PERSON] народився [INFO] в с. Коларівка Приморського району Запорізької області, його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.15). 04 червня 1983 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.18). 08.12.2021 заявнику [PERSON] Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у зв`язку з пред`явленням документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.17). 10 серпня 2005 року [PERSON] отримав Державний акт на право власності серії ЗП № 003405 на земельну ділянку площею 11.27 га, яка розташована на території Панфілівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, для ведення особистого селянського господарства (а.с.19). Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно до ч.ч. 1, 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є громадянином України, що підтверджується копією її паспорта, та звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка громадянина України - [PERSON] (а.с.9-10). В матеріалах справи мається свідоцтво про смерть серії від 29.06.2021, виданого Керченським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, який підпорядковується Російській Федерації, на яку як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст. 5 ч. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с.11). Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть [PERSON] від 29.06.2021 є недійсними на території України та не створює правових наслідків, але містить відомості про його смерть. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом (у редакції наказу) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник [PERSON] не має можливості надати для реєстрації смерті чоловіка [PERSON] документи, передбачені законодавством України, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника, щодо встановлення факту смерті громадянина України - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Керч, АР Крим, Україна, оскільки в даному випадку реєстрація факту смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved