Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити, що він є сином [PERSON], який помер [INFO]. В обгрунтування заяви покликається на те, що [INFO] помер його батько, [PERSON] (до зміни імені - прізвище [PERSON]). Після його смерті відкрилась спадщина. До кола осіб, що мають право на спадкування за законом входять він, його мати - [PERSON] (дружина померлого) та його сестра - [PERSON] (донька померлого). Однак, в документах, які підтверджують ступінь споріднення, зокрема, в свідоцтві про народження [NUMBER] від 05.07.1974 та в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2018, відображені різні дані щодо його прізвища та прізвища його батька, що є перешкодою у оформленні свідоцтва на спадщину за законом. Так, в свідоцтві про народження [NUMBER] від 05.07.1974 в графі «батько» вказано «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2018 р. вказано прізвище «[PERSON]». Згідно посвідки про народження [NUMBER] від 29.08.1946 прізвище його померлого батька є «[PERSON]». Вказує, що за час свого життя батько 25.05.2001 змінив своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] (довідка від 25.05.2001, свідоцтво про зміну імені серія [NUMBER] від 12.05.2018 (повторно). Однак, в свідоцтві про зміну імені (повторно) серія [NUMBER] від 12.05.2018 (повторно) теж допущено помилку в прізвищі, замість правильно вказаного в посвідці про народження [PERSON] [NUMBER] від 29.08.1946 р. прізвища - «[PERSON]», помилково вказано прізвище «[PERSON]». Разом із тим, у свідоцтві про одруження старого зразка [NUMBER] від 17.05.1969 в графі «після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові» вказано «[PERSON]» та в графі «після реєстрації одруження присвоєно прізвища: дружині» вказано «[PERSON]». Стверджує, що вищевказані обставини та документи підтверджують факт, що він є сином [PERSON], вказаного в свідоцтві про смерть серія [NUMBER] від 25.06.2018 як [PERSON]. Однак, вищезазначені розбіжності позбавляють його права оформити спадщину як спадкоємця за законом. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 03.09.2018 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження по справі. У судове засідання заявник не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та за відсутності його представника, заяву підтримує у повному обсязі та просить таку задовольнити. Від заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли клопотання, в яких просять здійснювати розгляд справи за їх відсутності та зазначають, що визнають та підтверджують той факт, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], який помер [INFO]. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та дослідивши докази, якими дані обставини обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. [PERSON] народився [INFO], що стверджується посвідкою про народження серія [NUMBER] від 29.08.1946. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] випливає, що 17.05.1969 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище чоловіка та дружини після укладення шлюбу - «[PERSON]». У шлюбі у них народився син - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.07.1974. 25.05.2001 [PERSON] змінив своє прізвище на «[PERSON]», про що зроблено запис акта №124, що підтверджується довідкою органу реєстрації актів громадянського стану від 25.05.2001. Разом із цим, у свідоцтві про зміну імені (повторно) серія [NUMBER] від 12.05.2018 зазначено, що 25.05.2001 складено актовий запис №124 про зміну імені «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2018. Згідно із п.1 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України судом можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до правової позиції викладеної у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Так, враховуючи наведене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що «[PERSON]», «[PERSON]» та «[PERSON]» є однією і тією ж особою та наявні підстави для встановлення факту родинних відносин між батьком, [PERSON] та сином, [PERSON], відтак заява є обґрунтованою, підставною та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved