Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є житловий будинок під [ADDRESS]. Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, у липні 2017 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та має перешкоди у оформленні спадщини, оскільки пропустив строк, встановлений законом для прийняття спадщини. На час відкриття спадщини він постійно проживав з матір'ю у належному їй житловому будинку, вів з нею спільне господарство, проживає у будинку по даний час. За вказаним місцем проживання зареєстрованим не був. Просив в судовому порядку встановити факт постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, міський голова Миронівської міської ради просив розглядати справу у відсутності представника ради. Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких грунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Така обставина підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 04 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадковим майном є житловий будинок під [ADDRESS]. Спадкоємцем померлої за законом першої черги є її син [PERSON], заявник у справі. На підтвердження родинних відносин з померлою заявник надав свідоцтво про народження [NUMBER], видане повторно 23 квітня 1987 року відділом ЗАГСу Миронівського райвиконкому Київської області. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк заявник не звертався, про відмову від спадщини не заявляв, подав заяву про прийняття спадщини у липні 2017 року. Нотаріусом заявнику роз'яснено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Такі обставини підтверджені листом приватного нотаріуса Шепітко В.В. № 324/02-14 від 10 липня 2017 року. Спосіб прийняття спадщини залежить від факту постійного спільного проживання спадкоємця і спадкодавця на час відкриття спадщини. Якщо спадкодавець і спадкоємець постійного проживали на час відкриття спадщини разом, то спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявив про відмову від неї. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постійне проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами. Факт постійного проживання заявника та його матері [PERSON] до дня її смерті в будинку під номером [ADDRESS] підтверджується письмовими матеріалами справи, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], допитаних в судовому засіданні. За змістом акту обстеження, складеного депутатом Миронівської міської ради в присутності свідків, заявник проживав разом з батьками в будинку під [ADDRESS] до дня смерті. Свідок [PERSON] суду показав, що проживає по сусідству із заявником по [ADDRESS]. Заявник є сином померлої [PERSON] та постійно проживав з нею до дня її смерті в належному їй будинку. Він доглядав матір, похоронив її, проживає у будинку до даного часу. Допитана як свідок [PERSON] підтвердила той факт, що заявник постійно проживав з матір'ю [PERSON] по сусідству з нею у будинку по [ADDRESS]. Приїхав жити після розлучення з дружиною років за два до смерті матері. Живе у будинку до даного часу. Підстави ставити під сумнів показання вказаних свідків відсутні. Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів доводять факт постійного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 (зі змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту, про який заявлено вимогу, заявнику необхідно для прийняття спадщини після смерті матері. Факт, за встановленням якого звернувся заявник, має юридичне значення. На підставі ст.ст. 1217, 1261, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved