Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла [INFO]. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] у віці 96 років померла його матір, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Деснянським районним в місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві, актовий запис №74. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та земельної ділянки на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в розмірі 0,0653 га, які мати позивача успадкувала після смерті чоловіка - батька позивача, [PERSON], який помер [INFO]. Для подачі заяви щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач [PERSON] звернувся до 15-ї Київської державної нотаріальної контори, але отримав відмову у прийнятті заяви, оскільки при вивченні документів нотаріусом було виявлено невідповідність у написанні імені його матері документам щодо народження позивача, на які за час життя матері ніхто не звертав увагу, навіть не було необхідності співставляти документи щодо відповідності один одному. Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON], батьками [PERSON], [INFO], є «[PERSON]» та «[PERSON]» (запис вчинений російською мовою). Відповідно до даних паспорта покійної матері позивача, записана як [PERSON] (українською мовою). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в розмірі 0,0653 га, що видана 15-ою державною нотаріальною конторою м. Києва 22.11.2000 року після смерті померлого [INFO] [PERSON], спадкоємицею за законом є його дружина, [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS]. Такі ж дані містяться в свідоцтві про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] щодо спадкування 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності, посвідченого 22.11.2000 року, державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. вбачається, що [PERSON] набула у власність під час шлюбу як спільно набуте майно, а саме: 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Інша Ѕ частина вищезазначеної квартири успадкована. Відносно невідповідності записів у вказаних вище свідоцтвах про право власності на спадщину на квартиру та земельну ділянку, свідоцтва про смерть, позивач зазначає, що в свідоцтві про шлюб (свидетельство о браке) [NUMBER], батьків позивача, яке видане міським РАЦС м. Томськ (городским ЗАГС г. Томск) 09 липня 1946 року, уклали шлюб «[PERSON]» (запис вчинено російською мовою) та «[PERSON]» (запис вчинено російською мовою), про що зроблено актовий запис [NUMBER] та видано свідоцтво про шлюб (свидетельство о браке). Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: [PERSON] та [PERSON]. (запис вчинено російською мовою). В трудовій книжці матері позивача записано ім'я «[PERSON]», потім закреслене як невірне та записане як «[PERSON]». Зазначає, що мати позивача, уроджена полька, тому ім'я у неї досить незвичне, оскільки в кожній місцевості та на різних мовах завжди відбувалося адаптування іншомовних імен до рідної мови, часто вносилися при видачі документів зміни, які на час їх внесення не вважалися суттєвими, на це навіть ніхто і уваги не звертав, та навіть думки не було про те, що записане ім'я «[PERSON]» або «[PERSON]» матимуть будь-яке юридичне чи фактичне значення. Більш вживаними іменами в місцевості, де народилася мама позивача, є польські імена - «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», тощо; чоловіків називають «[PERSON]», і всі їх знають як [PERSON], але насправді в паспорті може бути записано українське ім'я [PERSON], тощо. Батьки позивачу розповідали, що коли оселилися в Україні, маму і колеги по роботі, і батько, : друзі найчастіше звали на звичний для цієї місцевості манер - «[PERSON]», «[PERSON]», майже ніхто не знав що її за паспортом інакше звуть, та і мама сама звикла до цього, навіть не переймалася тим, що в свідоцтві про шлюб та свідоцтві про народження можуть бути якісь невідповідності з її паспортом чи будь-якими іншими документами. Також зазначає, що після смерті батька та прийняття після нього спадщини, проблем з документами та відповідністю імен не виникло. Розбіжність в написанні імені в документах матері позивача - [PERSON] та свідоцтві про народження позивача, де зазначено що мати «[PERSON] є [PERSON]», не дає позивачу змоги оформити документи на спадщину та отримати у власність спадкове майно після його мами. У зв'язку з цим у заявника виникла необхідність звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду письмові пояснення та просили розглядати справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим Деснянським районним в місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві, актовий запис №74. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2000 р., посвідченого державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. вбачається, що після смерті померлого [INFO] [PERSON], спадкоємицею за законом є його дружина, [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS] та яка успадкувала майно, що складається з: Ѕ частина квартири [ADDRESS] та земельної ділянки, що знаходиться на території Софіїівсько-Борщагівській сільської ради, розміром 0,0653 гектарів. Згідно свідоцтва про право власності від 22.11.2000 р., посвідченого державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. вбачається, що [PERSON], яка була дружиною [PERSON] належить право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу. В судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 18.07.1947 р. встановлено, що батьками позивача [PERSON], [INFO], є батько: «[PERSON]» та мати: «[PERSON]», (запис вчинений російською мовою). Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] встановлено, що «[PERSON] та [PERSON]» 09.07.1947 р. уклали шлюб та присвоєно їм прізвища: [PERSON] та [PERSON] (запис вчинено російською мовою). Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з: квартири [ADDRESS] та земельної ділянки на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в розмірі 0,0653 га, які успадкувала після смерті чоловіка - батька позивача, [PERSON], який помер [INFO]. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до ч.2, 4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту родинних відносин, а саме те, що померла [INFO]. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO].

Outcome: approved