Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення її батька, [PERSON], [INFO] померлим. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з середини літа 2013 року ні заявник, ні її мати, ні будь-хто інший зі спільних знайомих з [PERSON], не бачив його в м. Луцьку. Усі намагання знайти його не дали позитивних результатів. Заявник вказує, що нею особисто перевірялись всі лікарні м. Луцька та морги. Серед загиблих [PERSON] не було. Вказує, що зверталася в Луцький міський відділ міліції, проте від неї заяву не брали, пояснюючи при цьому, що [PERSON] вправі вільно пересуватися. В даний час виникла необхідність оформити право власності на ? частки від 47/100 частини житлового будинку [ADDRESS] які лишилися без догляду, та рахуються на батькове ім'я. Оголошення померлим [PERSON], обґрунтовує необхідністю прийняття спадщини. Просить суд оголосити [PERSON], [INFO] померлим. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала подану заяву та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому, заявник повинен мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку просять оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] З поданої заяви та пояснень представника заявника [PERSON] вбачається, що необхідність оголошення [PERSON] померлим, який є батьком [PERSON], обґрунтовується необхідністю прийняття спадщини на 1/2 частки від 47/100 частини житлового будинку [ADDRESS] Наведені заявницею обставини та мета, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв'язку. Допитані в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якості свідків, вказали, що більше п'яти років не бачили [PERSON] за місцем свого проживання, місце його перебування та теперішній час їм невідоме. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення [PERSON] померлим, оскільки за останнім місцем його проживання відсутні відомості щодо нього більше п'яти років. Стаття 47 ЦК України, передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. В п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ( Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 (v0015700-98 ) від 25.05.98 зазначено, що у справах про оголошення особи померлою суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] судом не може бути встановлено, його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням суду законної сили. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що заяву потрібно задовольнити та оголосити [PERSON] померлим від дня набрання законної сили рішенням суду.

Outcome: approved