Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до суду, з заявою про встановлення юридичних фактів та внесення доповнень в актові записи. Свою заяву мотивує тим, що він народився [INFO] у м.Ходорів Львівської області. 01.08.1981 року йому за місцем проживання видано свідоцтво про народження та в книзі записів громадського стану внесено відповідний запис №117. Графа - національність батька у вказаному свідоцтві про народження зазначено «українець», однак його батько [PERSON] за походженням та національністю був поляк по лінії матері. При цьому, в документах батька матір - «[PERSON]» зазначена як «[PERSON]» та є одною й таж самою особою, що призводить у неточність у документах. З народження він виховувався у польських традиціях, родина святкувала польські свята, відвідували костел, та вважає себе поляком. Оскільки його батько, бабця та їх родичі були поляками, а тому вважає, що він також маю право на відновлення національності своїх предків та на внесення доповнень до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності, відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні». Однак уваги на оформлення документів не приділяв так як не хотів відрізнятися своєю національністю з особистих переконань, проте тепер встановлення даних фактів йому необхідно для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством республіки Польща для громадян пострадянських республік польського походження, а тому він змушений звернутися з даною заявою до суд захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити. У судове засідання заявник не з'явився, однак подав заяву 24.04.2014р. з якої вбачається, що він просить справу заслухати у його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, однак направив заяву від 17.04.2014р. з якої вбачається, що просить справу слухати у їхній відсутності та винести рішення згідно чинного законодавства України, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] - [INFO], серія [NUMBER] виданого 01.08.1981 року(а.с.6), актовий запис № 117 від 01.08.1981 року, у графі «батько» зазначено «[PERSON]» та в графі «національність батька» вказано «українець». Згідно повторного свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 26.09.2006 року(а.с.20), актовий запис №22 від 27 квітня 1974 року, вбачається що 27.04.1974 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та у графі національність [PERSON] вказано «українець». Згідно повторного свідоцтва про народження [PERSON] - батька заявника [PERSON], серія [NUMBER] від 12.09.1212 року, та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00013547997 від 04.03.2014 року, в актовому записі №72 від 06.04.1946 року відомості про матір зазначено «[PERSON]» та в графі «національність матері» вказано «полька»(а.с.7-8). Як вбачається із витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00013500038 від 21.02.2014 року та №00012627459 від 20.08.2013 року(а.с.10-11), прізвище ім'я та по батькові померлої вказано «[PERSON]» та за національністю остання - полькою. Згідно архівної довідки виданої центральним державним історичним архівом України, м.Львів від 08.04.2013 року №С-58(а.с.14), що у фонді 618 «Римо-католицька митрополича консисторія» м.Львів, у метричній книзі римо-католицькій парафії м.Ходорів повіт Бібрка воєводство Львів з записами про народження, одруження, смерть за 1901-1912 рр. виявлено інформацію: під №53 [PERSON] народилася [INFO], хрещена 13 жовтня 1906 року, будинок №355, римо-католицького віросповідання, батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Із копії документів виданих Польською Народною Республікою(а.с.12), видно, що [PERSON] та [PERSON], були поляками за національністю, батьками бабці заявника [PERSON]. З копії довідки виданої КП «Ходорівським УКГ» №47 від 03.02.2014 року(а.с.13) видно, що «[PERSON]» - [INFO], проживала разом із сином [PERSON], за адресою: [ADDRESS] та з копії домової книги про прописку громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS](а.с.15-19) видно, що бабця заявника [PERSON] зазначена за національністю полькою, при цьому ім'я та по батькові померлої «[PERSON]» - [INFO], по різному зазначено. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що «[PERSON]» та «[PERSON]», одна й таж сама особа, - матір'ю [PERSON], [INFO]. Згідно ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається. Оскільки батько, бабця та їх родичі заявника були поляками, заявник також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням польської національності, відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні». Встановлення фактів польського походження заявнику необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження його роду, цей факт має юридичне значення, оскільки з 2007 року Республікою Польща громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, позбавляє заявника та його нащадків права скористатись вказаними правами. Відповідно до вимог п.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved