Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа - [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що згідно свідоцтву про народження і, відповідно паспорту, його прізвище, ім'я та по батькові - [PERSON]. 11.05.1989 він купив Ѕ частину житлового будинку з належними погосподарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] В договорі купівлі-продажу, який посвідчується державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контри того ж числа за реєстром № 1-824, його прізвище значиться як «[PERSON]», з різницею в одну літеру «і» та «и». Цей договір зареєстрований в Козятинському БТІ в реєстровій книзі № 1, за реєстровим № 90, де його прізвище також записане як «[PERSON]». [INFO] між ним та співвласницею житлового будинку [PERSON] був укладений договір конкретного користування належними їм частинами будинку, посвідчений державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори і записаний в реєстрі за № 1-929, а в послідуючому йому було видано реєстраційне свідоцтво на Ѕ частину будинковолодіння на підставі того ж договору купівлі-продажу, та договору конкретного користування. Сам договір конкретного користування та реєстраційне свідоцтво заповнювалися на російській мові, в них його прізвище записане як - «[PERSON]» , ім'я - «[PERSON]», по батькові - «[PERSON]». В даний час він має намір подарувати свою частину будинку дітям, однак укласти договір дарування він не має можливості, із-за розбіжності в написанні його прізвища в правовстановлюючих документах, і відмови нотаріуса посвідчити такий договір. Фактично розбіжності в написанні його прізвища виникли через неправильний переклад його прізвища з російської мови на українську мову при видачі попереднього паспорту. Заявник [PERSON]. в судове засідання не з'явився, проте до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовільнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень проти заяви не має. Взявши до уваги заяви сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON]. слід задовільнити. Так судом встановлено, що відповідно до копію свідоцтва про народження та копії паспорту [INFO] народився [PERSON], де прізвище зазначено як «[PERSON]» (а.с. 4,6). 11.05.1989 він купив Ѕ частину житлового будинку з належними по господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS], відповідно до довідки № 120 від 27.07.2018, видраної Козятинською міською радою Вінницької області рішенням виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 43 від 19.02.1987, адреса житлового будинку по [ADDRESS] була змінена на [ADDRESS] (а.с. 11). В договорі купівлі-продажу, який посвідчується державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контри того ж числа за реєстром № 1-824, його прізвище значиться як «[PERSON]», з різницею в одну літеру «і» та «и», цей договір зареєстрований в Козятинському БТІ в реєстровій книзі № 1, за реєстровим № 90, де його прізвище також записане як «[PERSON]». (а.с. 7,8,10) [INFO] між ним та співвласницею житлового будинку [PERSON], був укладений договір конкретного користування належними їм частинами будинку, посвідчений державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори і записаний в реєстрі за № 1-929, а в послідуючому йому було видано реєстраційне свідоцтво на Ѕ частину будинковолодіння на підставі того ж договору купівлі-продажу, та договору конкретного користування. Сам договір конкретного користування та реєстраційне свідоцтво заповнювалися на російській мові, в них його прізвище записане як - «[PERSON]» , ім'я - «[PERSON]», по батькові - «[PERSON]» (а.с. 9). Виходячи з наведеного розбіжності в написанні прізвища виникли через неправильний переклад прізвища з російської мови на українську мову, тому прізвище заявника в дійсності «[PERSON]», а не «[PERSON]». Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У ст. 315 ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом. Відповідно до ст.ст. 315-319 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявником власності без встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved