Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту належності заповіту, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.02.2008 року померла мати заявника [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку, загальною площею 1,1505 га, що розташована на території Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0522484600020000179. Зазначену земельну ділянку померла заповіла заявнику, що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем виконкому Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №141 від 21.11.2006 року. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті своєї матері заявник спадщину не прийняв, у звязку з тим, що йому не було відомо про існування вищезазначеного заповіту, так як в с. Малинівці постійно не проживав, постійно перебував на військовій службі в Збройних Силах України і про заповіт заявнику ніхто не повідомляв. Про існування заповіту заявник дізнався у серпні 2015 року в Малинівській сільській раді Літинського району. На даний час заявник має намір оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 10.11.2015 року заявник звернувся до Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про прийняття спадщини та за наданням розяснень щодо оформлення спадщини, під час якого нотаріусом було виявлено розбіжності в написанні прізвища заявника у паспорті та заповіті. Так, прізвище заявника у заповіті замість «Гринаковський» помилково зазначено «Гринаківський», що унеможливлює прийняття спадщини після смерті матері за заповітом та стало підставою для звернення заявника до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник заявника адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.02.2008 року в с. Малинівка Літинського району Вінницької області померла мати заявника [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №341113, виданого повторно виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області 02.11.2015 року (а.с.15) та згідно свідоцтва про народження серії І-АВ №001215, виданого Малинівською сільською радою Літинського району Вінницької області 28.03.1969 року (а.с.19). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку, загальною площею 1,1505 га, що розташована на території Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0522484600020000179, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №152314, виданого Літинською районною державною адміністрацією та Літинським районним відділом земельних ресурсів 22.10.2004 року (а.с.8). За життя померла [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого земельну частку (пай), розміром 1,505 га, що розташована на території Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, заповіла [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем виконкому Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №141 від 21.11.2006 року (а.с.6). 10.11.2015 року заявник звернувся до Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про прийняття спадщини та наданням розяснень щодо оформлення спадщини (а.с.4). Згідно листа Літинської державної нотаріальної контори від 13.11.2015 року №1922/02-17 вбачається, що державним нотаріусом акцентовано увагу зокрема на тому, що спадкодавець [PERSON] заповіла земельну ділянку для ведення товарного сільського виробництва на території Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області не заявнику [PERSON], а зовсім іншій особі [PERSON] (а.с.5). Таким чином, існує розбіжність в написанні прізвища заявника у паспорті громадянина України та заповіті, а саме прізвище, імя, по батькові спадкоємця в заповіті зазначено як «Гринаківський Григорій Анатолійович», тоді як прізвище, імя, по батькові заявника в дійсності «Гринаковський Григорій Анатолійович», що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ №001215, виданим Малинівською сільською радою Літинського району Вінницької області 28.03.1969 року (а.с.19) та паспортом громадянина України серії АВ №126354, виданим Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 24.04.2000 року (а.с.17-18). Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Той факт, що вищезазначений заповіт належить саме заявнику також підтверджується довідкою, виданою виконкомом Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області від 17.11.2015 року №1226, відповідно до змісту якої [PERSON], [INFO], і [PERSON], прізвище, імя, по батькові якого вказано у заповіті, посвідченому секретарем виконкому Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за №141 від 21.11.2006 року є однією і тією ж особою та сином [PERSON], яка померла 29.02.2008 року (а.с.7). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності заповіту знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою не має, окрім того, встановлення факту обумовлено необхідністю прийняття спадщини, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява заявника підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved