Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту смерті особи. В якій прохала: встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер в м. Артемівськ Перевальського району Луганської області 06 липня 2017 року. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON], є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки № [NUMBER] від 17.10.2017. На даний час мешкає в м. Полтаві за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], помер 06.07.2017 на території проведення антитерористичної операції. Відповідно до свідоцтва про одруження І-ЕД № 306685 від 06.08.1996, [PERSON] був чоловіком [PERSON] 18 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного у місті Полтаві ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області з метою реєстрації смерті [PERSON], однак їй відмовлено у вчиненні вказаної дії, оскільки для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть, для захисту прав родичів та спадкоємців померлого, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання представник заявника за дорученням [PERSON] не з'явилась, надавши суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Прохала проводити судове засідання без технічної фіксації судового процессу (а.с.14). В судове засідання заінтересована особа Шевченківський районний у місті Полтаві \~відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській областісвого представника не направили, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, а також давши оцінку зібраним по справі доказам приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті особи підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06.07.2017 внаслідок злоякісного новоутворення легень помер [PERSON], [INFO], уродженець селища Ящикове Перевальського району Луганської області, який проживав та був зареєстрований за адресою [INFO]. Факт смерті слідує із довідки про причину смерті №214 від 16.08.2017 та свідоцтва про смерть, які видані на тимчасово окупованій території України. Проте, відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» це свідоцтво є недійсним і не створює правих наслідків. Як слідує із відмови Шевченківського районного у місті Полтаві \~відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області №2807/12.30-05.05-62 від 18.10.2017 : відмовлено [PERSON] у державній реєстрації смерті, оскільки, заявником для підтвердження факту смерті [PERSON], предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження. (а.с.9). Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13\~постанови №5 ПВС України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до вимог\~ст.257-1 ЦПК України\~встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до вимог частини 2 зазначеної статті така категорія справ розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Статтею 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, через що воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, в зв»язку з чим заявник, [PERSON], не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого чоловіка для звернення із заявою до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, через що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви. Згідно ст.3 ч.2 п.16 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій.

Outcome: approved