Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить встановити, що [PERSON], який помер [INFO], актовий запис 1521, був за національністю «німець». Вимоги свої обґрунтовую тим, що у зв'язку із виїздом з території України на територію Німеччини, ним було зібрано необхідний перелік документів та подано до компетентних органів. При перевірці поданих документів співробітниками посольства встановлені розбіжності між даними, що містяться у свідоцтві про народження заявника та даними у свідоцтві про шлюб, укладеного між батьками. У зв'язку із цим, виникли труднощі з встановленням національності батька. Зазначає, що у його свідоцтві про народження в графі національність батька вказано «українець», а в свідоцтві про одруження національність батька вказано «німець». Оскільки [INFO] його батько помер, то виправити ці дані не має можливості. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, та дав пояснення аналогічні тим, що викладені у його заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового слухання був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається із свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 24.09.1952р., його батьком є [PERSON], який за національністю зазначений як «українець». Однак, свідоцтвом про одруження батьків заявника серії [NUMBER] виданого повторно 25.07.2002 р. стверджується, що національність [PERSON] (батька заявника) зазначено як «німець». Оскільки актовий запис про одруження батька заявника датований раніше (02.11.1951р.) ніж актовий запис про народження заявника (24.09.1952р.), то суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо правильності запису про національність його батька як «німець». Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO], що вбачається із свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] від 12.12.2003р., то виправлення записів у будь-яких його документах, або внесення до них відповідних змін, - є неможливим, а тому заявник обґрунтовано звернувся до суду. Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, з огляду не наведене вище, враховуючи те, що судом не встановлено спору про право в даній справі, а також зважаючи на обґрунтованість доводів заявника про те, що встановлення цієї обставини йому необхідно для подання документів до посольства Німеччини з метою виїзду на територію цієї держави, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved