Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою та просить визнати безвісно відсутнім його батька [PERSON], [INFO], який до моменту його засудження проживав в [ADDRESS] Посилається на те, що більше 17 років місце знаходження його батька [PERSON] не відоме. Сокальським районним судом від 04.04.2000 року [PERSON] засудженно до 3-ох років позбавлення волі та відправлено до місць виконання покарань. Після відбуття покарання [PERSON] мав намір проживати в [ADDRESS] Після відбуття покарання [PERSON] не телефонував та не писав листи, не повідомляв про місце свого перебування. Всі спроби знайти [PERSON] виявились марними. Тому заявник 17.11.2016 року звернувся до відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує та просить задоволити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не прибули , хоча були належним чином попереджені про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав : Відповідно до Свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] дійсно являється батьком заявника [PERSON]. Згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 1.4210га, що розташована на території Опільської сільської ради. Відповідно до державного акту серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] також є власником земельної ділянки загальною площею 0.1202га. що розташована на території Опільської сільської ради. Згідно до Довідки виданої Сокальським ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області вбачається, що місце знаходження [PERSON] не відоме. Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено : для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. В своїй заяві заявник зазначає, що задоволення даної заяви в судовому порядку йому необхідно, щоб отримати спадщину яка залишилась після смерті батька [PERSON] На підставі викладеного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви.

Outcome: approved