Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] в м. Стаханові. Посилався на те, що він звернувся до Шевченківського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області для отримання свідоцтва про смерть, але йому було відмовлено, оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Зазначав, що встановлення факту смерті йому необхідно для отримання спадщини. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Заінтересована особа не направила свого представника, хоча про розгляд справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та його представника, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження та пояснень заявника, останій є сином [PERSON], яка померла [INFO] в м. Стаханов, а 12.01.2017року була похована на цвинтарі в м. Стаханов, Луганської області. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявник надав довідку про причини смерті від 11.01.2017 року. Згідно пояснень заявника, останній, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції звернувся до Шевченківського районного у м. Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть матері з метою подальшого отримання спадщини. Але йому було відмовлено на тій підставі, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. З викладених обставин вбачається, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER] [PERSON] від 13.01.2017 року, що мала місце [INFO] у м. Стаханов,Луганської області є нікчемним. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази того, що [PERSON] померла [INFO] у м. Стаханов,Луганської області суд вважає доведеним факт її смерті.

Outcome: approved