Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, яку у встановленому законом порядку уточнив та в кінцевому просить ухвалити рішення про встановлення факту народження дитини [PERSON], дата народження 19.07.2014 року, місце народження м. Севастополь, Україна. Мати [PERSON], дата народження [INFO], громадянка України. Батько [PERSON], дата народження [INFO], громадянин України. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що 19.07.2014р. у нього та заінтересованої особи [PERSON] народилась донька [PERSON] 30.07.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського РУЮ в м. Севастополі було видано свідоцтво про народження доньки, однак у звязку з його втратою, після звернення за повторною видачею, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського РУЮ в м. Севастополі видало не повторне, а інше свідоцтво про народження, відповідно до якого місцем народження є м. Севастополь Російської Федерації. У 2015р. він з дружиною та донькою перемістились з Автономної Республіки Крим тимчасово окупованої території, яка згідно закону з 27.04.2014р. є тимчасово окупованою територією, а будь-які її органи та їх діяльність вважаються незаконними. Таким чином, повторне свідоцтво про народження, з огляду на те, що видано воно незаконними органами не засвідчує факту народження дитини. Це створює перешкоди у реалізації батьківських прав і в подальшій реалізації правового статусу громадянина України новонародженою дитиною. З метою усунення цих перешкод вимушені в судовому порядку встановити факт народження. Представник заявника згідно належного доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 29.12.2015р. адвокат [PERSON], яка одночасно згідно належної довіреності від 29.12.2015р. є представником заінтересованої особи [PERSON] матері дитини, в судовому засіданні підтримала вимоги поданої заяви та просить таку задовольнити. Представник заінтересованої особи Личаківського ВДРАЦС Реєстраційної служби ЛМУЮ в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У вирішенні справи покладається на розсуд суду. Оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав. За правилами п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-АС № 060850, виданого 30.07.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського РУЮ м. Севастополь (а.с.9), оригінал якого втрачено, 19.07.2014р. в м. Севастополь народилась [PERSON]. Батьками останньої є громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON]. В той же час, згідно повторно виданого свідоцтва про народження малолітньої [PERSON] серії І-КМ № 509735 від 24.12.2014р. (а.с.10), остання народилась в м. Севастополь Російської Федерації. Дані про батьків ідентичні тим, що містяться в першому свідоцтві. При цьому, повторне свідоцтво про народження видано органами Російської Федерації. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 цього Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відтак, свідоцтво про народження дитини від 24.12.2014р. в силу вимог закону є недійсним і не створює будь-який правових наслідків. В той же час, відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 144 СК України, Батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Оскільки оригінал свідоцтва про народження малолітньої [PERSON] втрачено, а повторно видане свідоцтво в силу вимог закону не створює правових наслідків через свою недійсність, суд знаходить вимоги заяви обґрунтованими та ухвалює рішення про її задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Враховуючи, що на момент народження малолітньої прізвище її матері звучало як «Синюк» та було змінене на «Яремчук» вже після народження дитини, а саме, як це вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.8) з 08.05.2015р., в резолютивній частині рішення у відомостях про матір слід вказати саме те прізвище, яким володіла остання в момент народження, що з юридичної точки зору не заперечує факту походження малолітньої від [PERSON]

Outcome: approved