Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить суд встановити факт належності йому трудової книжки колгоспника № 2206, що видана 2 серпня 1969 року посадовими особами колгоспу «ім.Чапаєва» с. Чапаєвка Таращанського району Київської області, оскільки у процесі підготовки документів для призначення пенсії, працівниками пенсійного фонду в його трудовій книжці виявлено розбіжність у записі анкетних даних прізвища та по батькові. Оскільки підприємство, яким виписувалася трудова книжка ліквідоване, тому немає іншого способу ніж встановлення у судовому порядку належності йому правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки не повідомив, проте подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що заявник звернувшись до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі для призначення пенсії разом з іншими документами надав свою трудову книжку колгоспника № 2206, заведеної 02 серпня 1969 року посадовою особою колгоспу «ім.Чапаєва» с. Чапаєвка Таращанського району Київської області. Однак, в звязку з тим, що в трудовій книжці було виявлено розбіжність у написанні його імені та по - батькові, працівниками УПФУ у Таращанському районі заявнику було відмовлено у прийнятті трудової книжки. Встановлення факту належності трудової книжки необхідне заявнику для оформлення документів на отримання пенсії\~в управлінні Пенсійного Фонду України в Таращанському районі Київської області. Із трудової книжки колгоспника № 2206 від 02 серпня 1969 року вбачається, що вона видана на\~ імя «[PERSON] Анатолієвича», [INFO]. Із копії свідоцтва про народження серії ЖФ № 254306, виданого 16.03.1957 року Пушкінською сільрадою Багратіоновського району Калінінградської області вбачається, що прізвище та по батькові заявника зазначені як «Карандеев» та «Анатолиевич», записи здійснені російською мовою. Із паспорта серії СМ № 199346, виданого 28.12.1999 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, картки фізичної особи-платника податків, виданої 10.11.2004 року вбачається, що прізвище та по батькові заявника зазначені як «Карандєєв» та «Анатолійович», записи здійснені українською мовою. Із копії трудової книжки БЗ №025764, заведеної посадовою особою ТОВ «Інтерагроінвест» 01.01.2009 року, вбачається що її власником є «Карандєєв» В.А., [INFO]. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд, вважає, що вимоги про встановлення факту належності трудової книжки як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають до задоволення, оскільки трудова книжка № 2206, заведена 02 серпня 1969 року,єж дійсно належить заявнику. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved