Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві вказує, що він [PERSON] (прізвище при народженні [PERSON] ) після одруження з гр. [PERSON] змінив прізвище на прізвище дружини. Заявник час від часу виїжджає за мені України на заробітки до Німеччини. У 2010 році розлучився у судовому порядку у Німеччині, оригінал Свідоцтва про одруження вилучений судом і залишився у матеріалах справи. 12 травня 2020 року звернувся з письмовою заявою до Чернівецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану про видачу повторного свідоцтва про народження на прізвище [PERSON] , [INFO] , яке ним було втрачене. До заяви додав документи, які підтверджують, що в результаті одруження змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Через помилковий переклад Свідоцтва про одруження, яке видано 28.07.2005 року у місті [PERSON] , з німецької на українську мову перекладач переклав його прізвище « [PERSON] » не так як зазначено у паспорті заявника, зокрема з українською буквою Г, хоча у закордонному паспорті громадянина України його прізвище на українській мові вказано « [PERSON] » , і доручення видане представникові та посвідчене нотаріально теж видано від імені « [PERSON] » [PERSON] . Зауважує, що його прізвище « [PERSON] » у паспорті на англійській мові « [PERSON] » і у Свідоцтві про одруження написані однаково. 30 травня 2020 року листом за № 440/25.12-82 Чернівецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у повторній видачі Свідоцтва про народження через відсутності підтвердження у особи заявника права на отримання такого документа. Вказує, що через відмову Заявник змушений звернутися до суду про встановлення факту, що має юридичне значення з метою отримання повторно Свідоцтва про народження Іншого способу довести приналежність йому Свідоцтва про народження на прізвище [PERSON] у нього немає як тільки у судовому порядку про встановлення факту, який має юридичне значення. Просить встановити факт належності йому - [PERSON] , [INFO] Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] видане Відділом реєстрації громадського стану Чернівецького міськвиконкому м.Чернівці 14.11.2002 року. Ухвалою судді від 20.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.28). Заявник в судове засідання не з`явився, до початку розгляду заяви представник заявника [PERSON] спрямувала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її та заявника відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті в.о.начальника відділу Афоніна С. спрямувала листа, згідно якого розгляд справи просила проводити у відсутність їх представника. Заперечень щодо задоволення заяви не надали. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, а також враховуючи позицію заінтересованої особи яка вимоги заяви підтримала, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] видане Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції 14.11.2002 року, громадянин [PERSON] , [INFO] , місце народження м.Чернівці, перемінив своє прізвище на « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові 06.10.2001 року зроблено запис за № 335 (а.с.11). Згідно Свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] видане Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці 01.11.2002 року громадянин [PERSON] , [INFO] , місце народження м.Чернівці, перемінив своє прізвище на « [PERSON] » та по батькові на « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові 01.11.2002 року зроблено запис за № 462 (а.с.12). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.2002 року видане Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, громадянин [PERSON] народився [INFO] в місті Чернівці, батьками вказано: батько [PERSON] та мати [PERSON] , актовий запис №319 від 02.02.1978 року (а.с.7). Відповідно до Свідоцтва про одруження від 28.07.2005 року видане міською радою Льогумклостера, Данія, [PERSON] [INFO] одружився із [PERSON] [INFO] , після укладення шлюбу прізвище чоловіка змінено на « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до витягу із рішення у сімейні справі суду нижчої інстанції Темпельхоф-Кройзберг № 173F19499/10 від 11.11.2010 року виданого відділом у сімейних справах вбачається, що для [PERSON] ( [ADDRESS] ) та відповідача [PERSON] при народженні [ADDRESS] ) встановлена вартість справи про розлучення 5580 євро та 1000 євро за вирівнювання пенсійних часток ( а.с.23-25). 12 травня 2020 року [PERSON] звернуся з письмовою заявою до Чернівецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану з приводу видачі повторного свідоцтва про народження на прізвище [PERSON] , [INFO] , яке ним втрачене (а.с.8). 30 травня 2020 року листом за № 440/25.12-82 Чернівецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у повторній видачі Свідоцтва про народження через відсутності підтвердження у особи заявника права на отримання такого документа, зокрема, що в перекладі свідоцтва про шлюб зазначено шлюбне прізвище « [PERSON] », а в паспортному документі « [PERSON] », такі розбіжності між літерами приводять до того, що неможливо встановити факт родинного зв`язку у документах заявника (а.с. 9). Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, серед іншого, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином суд вважає, що встановлення юридичного факту, а саме належності заявнику - [PERSON] , [INFO] Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] виданого 14.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадського стану Чернівецького міськвиконкому міста Чернівці, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, підтверджується сукупністю наданих заявником документів і такі докази, суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved