Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 05 серпня 2005 року, виданого [PERSON] на підставі розпорядження Тернопільської районної держадміністрації від 30 грудня 2004 року №939. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що згідно паспорта громадянина України її прізвище, ім'я та по батькові зазначено «[PERSON]», проте у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05 серпня 2005 року заявник зазначена як «[PERSON]». Внаслідок такої помилки [PERSON] не може вільно розпоряджатися своєю власністю, а тому просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 05 серпня 2005 року, виданого [PERSON] на підставі розпорядження Тернопільської районної держадміністрації від 30 грудня 2004 року №939. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримала з підстав, викладених у ній. Просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлений. Будь-які відомості про неможливість останнього прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник [PERSON] є її однокласницею та кумою. Свідку відомо, що [PERSON] має пай на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області і утримує його щорічно уже протягом вісімнадцяти років. Перешкод у користуванні паєм у заявника не було, однак у державному акті на землю є розбіжності у написанні прізвища [PERSON], яке зазначено без апострофа. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник [PERSON] приходиться їй матір'ю. Свідку відомо, що її мати [PERSON] близько вісімнадцяти років користується земельним паєм, який успадкувала після смерті бабусі, що знаходиться в селі Настасів Тернопільського району Тернопільської області. Державний акт про право власності на цей пай оформлено за [PERSON], тобто у прізвищі заявника пропущено апостроф, що і стало причиною її звернення до суду. Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05 серпня 2005 року, виданого Тернопільською районною держадміністрацією, [PERSON], на підставі розпорядження Тернопільської районної держадміністрації від 30 грудня 2004 року №939, є власником земельної ділянки площею 2,36 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. У паспорті громадянина України серії [NUMBER] та картці платника податків від 09 серпня 2012 року, виданій Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Тернопільської області Державної податкової служби, заявник зазначена як «[PERSON] Галина Богданівна». Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належність правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою немає, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України права заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, зокрема, здійснювати її відчуження, перешкодою чому є невірне зазначення прізвища заявника у правовстановлюючому документі, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. На підставі викладеного, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 293, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved