Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить суд встановити факти приналежності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого 01 жовтня 1991 році Стрийською районною нотаріальною конторою за № 529, що належить їй, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог покладається на те, що вона являється власником будинку в [ADDRESS]. Документом, який підтверджує право власності на вказане майно є свідоцтво про право на спадщину по закону видане 01 жовтня 1991 році Стрийською районною нотаріальною конторою за № 529. Однак, у зазначеному документі прізвище її спадкодавця і її самої вказано «[PERSON]», хоча правильно повинно бути вказано прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про одруження прізвище її чоловіка та її після одруження звучить як «[PERSON]». На даний час ця розбіжність унеможливлює їхнє право розпорядитись своїм майном. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду щоб встановити належність правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник Стрийського МБТІ в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом державної нотаріальної контори, [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка житловий будинок за адресою : [ADDRESS]. Судом з'ясовано, що згідно свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] від 20 листопада 1971 року, після реєстрації шлюбу прізвище заявниці зазначено «[PERSON]», а не «[PERSON]», як зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом. Крім цього, як вбачається з наявної у матеріалах справи копії паспорта громадянина України, виданого на ім'я заявниці, її прізвище в ньому вказано також як [PERSON], а не «[PERSON]», як записано у свідоцтві про право на спадщину за законом, згідно якого вона успадкувала після смерті чоловіка житловий будинок за адресою : [ADDRESS]. Також, підтвердженням того, що прізвище заявниці повинно бути записано як «[PERSON]» є свідоцтво про смерть її чоловіка, серії [NUMBER], з якого вбачається, що «[PERSON] помер [INFO] . Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази їх в сукупності суд прийшов до переконливого висновку, що прізвище заявниці записане у свідоцтві про право на спадщину за законом як «[PERSON]» не збігається з її прізвищем записаним у свідоцтві про одруження та в паспорті громадянина України «[PERSON]», а тому, заява [PERSON] про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом підлягає до задоволення.

Outcome: approved