Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що з 1983 року він [PERSON] має гараж №404 і є членом громадської організації Автогараж «Берізка», що розташована за адресою: м. Суми, вул. Тополянська, 28/2. У 2018 року заявник вирішив завершити приватизацію земельної ділянки під гаражем №404, наданого йому на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №723 від 16.12.1993 року «Про передачу в приватну власність земель». Однак, після отримання архівного витягу з цього рішення зясувалося, що в ньому допущена помилка в написанні прізвища [PERSON], а саме невірно зазначено «Вінников». 04.01.2019 року [PERSON] звернувся до Сумської міської ради з заявою про внесення зміни в рішення виконкому №723 від 16.12.1993 року, однак отримав відмову з розясненням про можливість вирішення даного питання в судовому порядку. Тому заявник просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку №404 для гаражного будівництва відповідно до п. 126 додатку №102 рішення виконкому Сумської міської ради №723 від 16.12.1993 року «Про передачу в приватну власність земель». Ухвалою суду від 07.02.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено по справі судове засідання з викликом сторін. Представник Сумської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти встановлення факту того, що пунктом 126 додатку 102 рішення виконкому Сумської міської ради №723 від 16.12.1993 року саме [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 20 кв.м, для індивідуального гаражного будівництва, оскільки з наданих заявником документів вбачається, що при підготовці вказаного рішення було допущено орфографічну помилку в написанні прізвища; зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно архівного витягу з Рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів «Про передачу в приватну власність земель» №723 від 16.12.1993 року, [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], як члену автокооперативу «Березка», було надано земельну ділянку, площею 20 кв.м, для індивідуального гаражного будівництва (а.с.4). [PERSON] №102 до Рішення міськвиконкому №723 від 16.12.21993 року вбачається, що [PERSON] була надана земельна ділянка, площею 20 кв.м, під номером 404, що також підтверджується Книгою члена кооперативу «Березка» (а.с.8). Відповідно до паспорта громадянина України серія МВ №430878, виданого Ковпаківським РВ СМУ ГУМВС України в Сумській області від 29.01.2010 року, прізвище [PERSON], [INFO], зазначено як «Вінніков» (а.с.5). Таким чином, вбачається розбіжність написання прізвищ заявника у пункті 126 додатку №102 Рішення виконкому Сумської міської ради «Про передачу в приватну власність земель» №723 від 16.12.1993 року та паспорті громадянина України серія МВ430878. Відповідно до ст. 293 ч. 2 п. 5, ст. 315 ч. 1 п. 6, ст. 319 ЦПК України, суди в порядку окремого провадження розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що встановити факт передачі [PERSON] земельної ділянки №404 для гаражного будівництва, відповідно до п. 126 додатку №102 рішення виконкому Сумської міської ради №723 від 16.12.1993 року, поза судовим шляхом неможливо, оскільки в додатку вказано прізвище особи, що не збігається з прізвищем, зазначеним у паспорті громадянина України, а від його встановлення залежить виникнення майнових прав заявника на приватизацію земельної ділянки, тому суд вважає необхідним встановити даний факт своїм рішенням. За таких обставин, суд вважає необхідним встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме те, що відповідно до п. 126 додатку №102 рішення виконкому Сумської міської ради №723 від 16.12.1993 року «Про передачу в приватну власність земель» [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку №404 для гаражного будівництва. Щодо вимог заявника в частині стягнення з Сумської міської ради суми сплаченого судового збору, суд виходить з наступного. З квитанції №2 від 05.02.2019 року вбачається, що [PERSON] при звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу сплатив судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. (а.с.3). Згідно Довідки МСЕК №209120 від 26.02.2010 року, [PERSON] є інвалідом ІІІ групи (а.с.7). Однак, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що, відповідно до особливостей окремого провадження, правила ЦПК про розподіл судових витрат та відшкодування витрат по оплаті допомоги адвоката у цих справах не застосовуються. Враховуючи викладене, в задоволенні вимог [PERSON] про стягнення суми сплаченого судового збору необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial