Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Заявник, в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити факт смерті 12 вересня 2016 року [PERSON]. Заява мотивована тим, що вона є опікуном неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які є її онуками. Мати дітей - донька заявника померла, [PERSON] є батьком неповнолітніх, помер 12 вересня 2016 року у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, Херсонський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовив у реєстрації смерті. Вказані обставини змусили її звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд. Заявник в судове засідання не з'явилась, її представник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, враховуючи, що явка обов'язковою не визнавалась, суд вирішив за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника зацікавленої особи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 08 жовтня 2004 року, батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КГ №136823 від 21.10.2004 року. [PERSON] народилась 08 жовтня 2004 року, батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КГ №136824 від 21.10.2004 року. Як вбачається з посвідчення №11 виданого згідно з рішенням Виконкому Комсомольської районної у м. Херсоні ради від 11.05.2007 року №76, [PERSON] є опікуном неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АЯ №575012, виданого Червоногвардійським районним відділом запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 16.08.2016 року, [PERSON] помер 12 вересня 2016 року. Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки свідоцтво про смерть серії І-АЯ №575012, виданого Червоногвардійським районним відділом запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 16.08.2016 року, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За приписами ч.1, 2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Оскільки заявник є законним представником неповнолітніх дітей особи, факт смерті якої просять встановити, суд приходить до висновку, що заява подана нележною особою та може бути розглянута за суттю з метою захисту прав неповнолітніх осіб. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, свідоцтво про смерть серії І-АЯ №575012, виданого Червоногвардійським районним відділом запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 16.08.2016 року, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. При цьому, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року№ 52/5 презюмується, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації про смерть є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форми № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. Оскільки реєстрація смерті особи в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON], дані обставини підтверджуюься доказами зібраними у справі. Свідоцтво про смерть серії І-АЯ №575012, видане 16.08.2016 року, не має юридичної сили, оскільки видано органом на тимчасово окупованій території та його діяльність вважається незаконною, лікарський документ, встановленої форми, що підтверджує смерть особи відсутній, однак, суд приймає свідоцтво про смерть як письмовий доказ з метою захисту прав неповнолітніх. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. За приписами п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved