Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в обґрунтування якої вказав, що він є рідним сином [PERSON], [INFO], який [INFO] помер в місті Луганську. З метою отриманнясвідоцтва про смерть його батька він звернувся до Хрустальнинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, але отримав відмову щодо видачі свідоцтва про смерть українського зразка у зв'язку з тим, що ним було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті батька йому необхідне для оформлення спадщини. Посилаючись на вищевказане заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Алчевськ Луганської області, який помер [INFO] в м. Луганську. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та, будучи допитаним судом за його згодою в якості свідка, пояснив, що він є рідним сином [PERSON] Його батько був зареєстрованим та проживав за адресою: [ADDRESS]. Останнім часом його батько хворів, мав онкологічне захворювання і [INFO] помер у себе вдома в його, заявника присутності. Він особисто був присутнім на похороні батька, займався організацією його поховання. [PERSON] поховали на кладовищі в м. Луганську. Представник заінтересованої особи - Хрустальнинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій вказав, що проти заяви не заперечує та просить розглянути справу в його відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитаного в якості свідка, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; - повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; - повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п.п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією його паспорта (а.с.9). Згідно довідки № 917000016 від 29.10.2014 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради, [PERSON], який постійно проживав за адресою: [ADDRESS], перемістився за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьком є [PERSON] (а.с.10). Згідно копії паспорту [PERSON] народився [INFO] у м. Алчевськ Луганської області та з 25.01.1982 року був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно копії заповіту від 07.06.2010р. [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким заповідав [PERSON] належну йому на праві особистої приватної власності 1/3 (одну третю) частку квартири [ADDRESS]. (а.с.13). Згідно відповіді №62/02.2-04/04 від 27.10.2016 року Хрустальнинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] було відмовлено в реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником було надано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 27.05.2016р., яке видане «Жовтневым отделом записи актов гражданского состояния Луганского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской народной республики ОРЛО», тобто документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.11). Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-VIII від 17.03.2015 року визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей). Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» №252-VIII від 17.03.2015 року, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року. Таким чином, місто Луганськ розташоване на тимчасово окупованій території Луганської області. Заявником [PERSON] надано суду копію свідоцтва про смерть, яке видане 27.05.2016 року (російською мовою згідно свідоцтва) «Жовтневым отделом записи актов гражданского состояния Луганского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики», згідно якого [PERSON], який народився [INFO], помер [INFO] в місті Луганську. Суд не приймає як належний та допустимий доказ зазначене свідоцтво про смерть, оскільки орган, яким воно видане, не був створений у порядку, передбаченому законодавством України. Разом з цим, суд бере до уваги інформацію, яка міститься в цій копії свідоцтва про смерть, про факт смерті [PERSON] [INFO]. Ця інформація в сукупності з показаннями заявника, який був допитаний судом в якості свідка, підтверджує факт смерті [PERSON] [INFO] в місті Луганськ. Також, суд бере до уваги, що неприйняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов'язки заявника, який є громадянином України, судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявником законодавства України та нормативних актів України після смерті його матері в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації, тощо. Факт, який просить встановити заявник, має для нього юридичне значення, оскільки необхідний для реєстрації смерті та оформлення спадщини після смерті батька [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що доводи заявника [PERSON] є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення, - встановлення факту смерті [PERSON], який помер [INFO] в місті Луганськ, підлягає задоволенню.

Outcome: approved