Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому договору дарування серії ВЕА №156775, посвідченого приватним нотаріусом Біловодського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №874 від 07 липня 2006 року, дата реєстрації права власності 26 липня 2006 року на ім'я [PERSON]. Вимоги мотивовані тим, що згідно договору дарування від 07 липня 2006 року, заявник є власником житлового будинку в [ADDRESS]. Заявник звернувся до селищної ради з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за спірною адресою. Однак, заявнику було відмовлено в наданні дозволу, через невідповідність прізвища у паспорті громадянина України, в якому вказано «[PERSON]» та у договорі дарування, в якому зазначено «[PERSON]». Заявник та заінтересована особа у судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Надали суду письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Заявник просив задовольнити заяву, зацікавлена особа не заперечувала проти задоволення заяви. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно договору дарування серії ВЕА №156775 посвідченого приватним нотаріусом Біловодського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №874 від 07 липня 2006 рік, [PERSON] подарувала [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами (садибу), що знаходиться в [ADDRESS], на земельній ділянці, правовий режим якої на момент посвідчення договору не визначено (а.с.11). Однак, рішенням Біловодської селищної ради 29-ї сесії 6-го скликання від 23 грудня 2013 року №29/18, [PERSON] було відмовлено в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.13). Разом з тим, відповідно до паспорту серії [NUMBER], виданого 1-м відділом Ялтинського МУ ГУ МВС України в Криму 29 травня 2008 року, прізвище заявника вірно як «[PERSON]» (а.с.5). Крім того, згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, ідентифікаційний номер [PERSON] такий самий, як зазначено в договорі дарування від 07 липня 2006 року (а.с.8). Також, як вбачається зі свідоцтва про народження заявника, його матір'ю є [PERSON], тобто та сама особа, яка є дарувальником по договору від 07 липня 2006 року (а.с.6). При таких обставинах, судом достовірно встановлено, що в договорі дарування серії ВЕА №156775, посвідченого приватним нотаріусом Біловодського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №874 від 07 липня 2006 року, допущена описка в зазначенні обдарованої особи, а саме - замість прізвища «[PERSON]», зазначено - «[PERSON]». З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що факт належності [PERSON] договору дарування від 07 липня 2006 року, підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання у власність земельної ділянки. На підставі викладеного та

Outcome: approved