Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, яка нею була уточнена, посилаючись на те, що з 1997 року її донька [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання у зазначених осіб народився син [PERSON], [INFO]. 24.12.2014 року її донька померла. Її, заявниці онук після смерті матері проживає з нею, знаходиться на її забезпеченні і під її наглядом. В січні 2015 року вона звернулась у Службу у справах дітей Рубіжанської міської ради і хотіла оформити на себе опіку над онуком [PERSON], але виявилось, що це зробити неможливо, оскільки у свідоцтві про народження дитини є запис, де батьком значиться [PERSON] Батько дитини після народження сина виїхав у м.Луганськ, вихованням дитини не займався, ніяких звязків з сімєю не підтримував, матеріально не допомагав та ухилявся від сплати аліментів на утримання сина [PERSON]. Не отримуючи матеріальну допомогу від батька дитини, її донька звернулась до суду із заявою про стягнення аліментів з [PERSON] Станом на 20.06.2013 року заборгованість по аліментам становить 14\~945,04 грн. До теперішнього часу батько [PERSON] не приймав будь-якої участі у житті сина. Її донька [PERSON] в 2013 році зверталась до прокуратури Жовтневого району м. Луганськ зі скаргою з питання неправомірного невиконання судового рішення Жовтневим ВДВС у м. Луганськ. На дану скаргу була дана відповідь з Головного Управління юстиції у Луганській області, в якій зазначено, що державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського МУЮ здійснював виходи 05.03.2013 та 22.03.2013 року за адресою: [ADDRESS] років Жовтня,19/33,де ніби-то мешкав [PERSON], та встановив, що боржник відсутній, та 01.04.2013 року державний виконавець направив подання щодо притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів та щодо обмеження права виїзду боржника за межі України. Після цих пошуків боржника в м. Луганську зявилась бабуся дитини та мати боржника і заплатила 250 грн. аліментів замість свого сина в рахунок погашення заборгованості по аліментам, але більше заборгованість не сплачено.Батько дитини [PERSON] перебуває в невідомому напрямку та місцезнаходження його невідомо, звязків з батьками та родичами він не підтримує і протягом цього часу не забезпечує та не піклується про свого сина [PERSON]. Враховуючи той факт, що аліменти можуть бути призначені не більше ніж за 3 роки, вважає, що суд має встановити датою зникнення особи 01.01.2012 р. для захисту інтересів її неповнолітнього онука. Просить визнати [PERSON],[INFO], безвісно відсутнім з 01.01.2012 р., що необхідно їй для встановлення опіки чи піклування над [PERSON], [INFO], та оформлення пенсії як повному сироті. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, суду надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, та додатково пояснила, що батько її онука [PERSON] [PERSON] постійно не проживав і не був зареєстрований в [INFO]. Останнього разу вона бачила [PERSON] в м.Рубіжному в 1998 р.Після народження дитини [PERSON] виїхав до м.Луганська.Долею дитини батько не цікавився з її народження, аліменти не сплачував. Знає, що у [PERSON] була матір, яку вона бачила останній раз 16 років тому, інших родичів не знає.З питання щодо оголошення [PERSON] у розшук вона з офіційною заявою не зверталась. Просила суд заявлені вимоги задовольнити. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, суду надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, та додатково пояснила, що заявлені саме такі вимоги про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, бо останній долею сина [PERSON] не цікавиться, вихованням його ніколи не займався. В 2012 р. дочка заявниці зверталась до міліції з питання притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності як неплатника аліментів. Відповіді на це звернення вона не отримала, тобто уповноважені органи цим питанням не займались. Вони не порушують питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], бо у заявниці тяжке матеріальне становище, хочуть, щоб дитина отримала статус дитини-сироти і пенсію. Заявниця хотіла оголосити розшук [PERSON] і звернулась до міліції усно, але їй сказали, що зараз через ситуацію, що склалася в країні, його ніхто не знайде. Вона в червні 2014 р. ходила за адресою: [ADDRESS] років Жовтня, 19/33, спілкувалась з сусідами, які не могли сказати, хто живе за даною адресою.Просила суд заявлені вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа неповнолітіній [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та пояснив, що [PERSON] є його батьком, якого він не знає і не пам»ятає. З батьком він не спілкується. Знає про існування батька зі слів своєї померлої матері і бабусі [PERSON] Батько аліменти на його утримання не платить, його він не розшукував.Свою другу бабусю, тобто матір його батька, він не знає і ніколи не бачив. Про існування родичів з боку батька йому нічого невідомо. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради в особі представника [PERSON] не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Управління фонду України в м. Рубіжне в особі [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність.Суд вважає за можливе розглянути справу без участі зазначеної заінтересованої особи. Прокурор в судовому засіданні зазначила, що за наявності зібраних по справі доказів, відсутні підстави для задоволення заявлених вимог. Суд, вислухавши доводи заявниці, її представника, заінтересованих осіб, прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заяву [PERSON] необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Частиною 1 ст.60 ЦПК України\~передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 43 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст.ст.246,247 ЦПК України\~заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. З аналізу вищенаведених норм закону вбачається, що діюче законодавство пов»язує можливість визнання особи безвісно відсутньою з її відсутністю за постійним місцем проживання протягом одного року та неможливістю встановити місце перебування особи за допомогою засобів, прийнятих заінтересованими особами та державними органами. Судом встановлено, що [PERSON], який є онуком заявниці, народився 15 травня 1998 року. Батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства та копією свідоцтва про народження (а.с.12,13). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO]. На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист №2-2674 від 22.09.2001 р., який знаходився на виконанні у Жовтневому відділі ДВС Луганського МУЮ. Аліменти на утримання сина боржником не сплачувались, про що свідчать довідки від 20.06.2013 р., 25.07.2013 р., 20.03.2014 р. (а.с.7,8,9). 24 грудня 2014 року [PERSON] померла (а.с.11). Заявником суду на підтвердження заявлених вимог надано відповідь з Головного управління юстиції в Луганській області, з якої вбачається, що 05.03.2013 р. та 22.03.2013 р. державним виконавцем здійснювались виходи за адресою: [ADDRESS] років Жовтня, 19/33, та встановлено, що боржник по аліментних зобовязаннях [PERSON] за вказаною адресою відсутній. (а.с.5). Зазначена інформація датована 05.04.2013 р., тобто надана два роки тому. В порядку підготовки цивільної справи до розгляду відповідно до положень ст.ст.235,248 ЦПК України судом з метою встановлення місця перебування [PERSON] було витребувано інформацію з відповідних установ. Так, відповідно до інформації від 18.03.2015 р., наданої УПСЗН Рубіжанської міської ради Луганської області, по місту Рубіжне відомості щодо [PERSON],[INFO], в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні (а.с.74). Як вбачається з відповіді, наданої Державною міграційною службою України, від 24.03.2015р., за інформацією, наданою територіальними органами ДМС України (окрім Автономної республіки Крим, м.Севастополя та Луганської області) [PERSON] [INFO], зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку місця проживання на території України не значиться. Додатково інформують, що відділ адресно - довідкової роботи Управління ДМС України в Луганській області, а також більша частина територіальних підрозділів цього управління знаходиться на території, не підконтрольній українській владі. За інформацією Управління ДМС України в Луганській області здійснити перевірку інформації про реєстрацію [PERSON] на території Луганської області наразі не вбачається за можливе ( а.с. 95). Відомостей про перетинання державного кордону України в період з 01.01.2013 року по 28.02.2015 року громадянином України [PERSON],[INFO] не виявлено, про що свідчить відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.03.2015р. (а.с.109). Як вбачається з інформації від 03.03.2015 р., наданої Рубіжанським МВ ГУМВС України в Луганській області, [PERSON],[INFO] у розшуку не значиться.16.03.2012 р. притягувався до адміністративної відповідальності Луганським взводом ДПС за ч.1 ст.122 КУпАП, до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.53). Згідно інформації, наданої Державною фіскальною службою України, від 02.04.2015 р. вбачається, що станом на 01.04.2015 фізична особа [PERSON] зареєстрований з податковим номером [NUMBER] (а.с.111). У звязку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції суд був позбавлений можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) [PERSON] З причини відсутності з м.Луганськом поштового звязку не надалось можливим отримати від відповідних організацій за останнім відомим місцем проживання [PERSON]В.(житлово-експлуатаційної організації, органу місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи відомості щодо останнього, а також встановити місцезнаходження осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, яку заявник просить визнати безвісно відсутньою. Даних про місце проживання батьків чи інших родичів [PERSON], окрім його сина [PERSON], який суду пояснив, що батька не бачив з народження, його місце знаходження йому невідоме, заявником суду не надано. Клопотань про виклик до суду таких осіб заявлено не було. При цьому, як пояснила сама заявниця, вона та її неповнолітній онук [PERSON] постійно проживають в [INFO]. [PERSON], який є батьком її онука [PERSON], в м.Рубіжному постійно ніколи не проживав, після народження сина виїхав до м.Луганськ. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ані заявницею, ані її онуком [PERSON], який є сином [PERSON], не вживались заходи щодо розшуку останнього. Разом з тим з інформації, наданої УПФУ в м. Рубіжне Луганської області, від 20.04.2015 р., вбачається, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу( форма ОК-5) останнім місцем роботи [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків громадянина України [NUMBER], є ТОВ «Легіон-Луганськ» ( код 36410115), де [PERSON] працював у період часу з червня 2013 року по червень 2014 рік (а.с.128-131). Таким чином, наявні останні відомості про [PERSON], датовані червнем 2014 року. Посилання заявника як на підставу для задоволення заявлених вимог на те, що [PERSON] ніколи не відвідував свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], матеріально не забезпечував, не сплачував аліментів на його утримання, не цікавився його долею та повністю самоусунувся від його виховання, суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не мають правового значення для вирішення даної справи, а можуть бути підставою, у разі їх доведеності, для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Отже, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що правових підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім відповідно до положень ст.43 ЦК України немає, а заявлені вимоги є необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed