Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 17 листопада 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Все своє спільне із чоловіком життя, з моменту укладення шлюбу з 26.01.1973 року до 17.11.2015 року вони спільно проживали, а з 1990 року спільно мешкали за адресою: [ADDRESS]. В 2014 році у звязку із активними бойовими діями у м. Первомайську, вони вимушені були виїхати до м. Луганська та мешкали за адресою: м. Луганськ, містечко Щорса[ADDRESS]. На момент смерті її чоловік отримував пенсію в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області в розмірі 3 299 грн., що значно більше її пенсії 1183 грн. Крім пенсії, іншого доходу вона не мала, а тому перебувала на утриманні свого чоловіка по день смерті. З метою призначення пенсії по втраті годувальника вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проте отримала відмову через відсутність документів, що підтверджують факт її перебування на утриманні у померлого чоловіка. Просила суд встановити факт перебування на утриманні у свого чоловіка [PERSON], який помер 17.11.2015 року у м. Луганську. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась. Представник заявника адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якій не заперечував проти задоволення заяви. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] це її двоюрідна сестра, яка разом зі своїм чоловіком мешкала в м. Первомайську. Потім вони переїхали до м. Сєвєродонецьк, але через хворобу чоловіка [PERSON] вони змушені були переїхати до м. Луганська, де його обстежував професор. 17.11.2015 року чоловік [PERSON] помер в м. Луганську внаслідок онкологічного захворювання. Людмила працювала бібліотекарем, а її чоловік все життя працював в шахті. Чоловік [PERSON] та [PERSON] у 2013-2014 роках були обидва на пенсії. Пенсія [PERSON] була значно більше пенсії [PERSON]. Пенсія чоловіка була для [PERSON] засобом до існування. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] це сестра його жінки, [PERSON] його шурін. [PERSON] жили у м. Первомайську, у 2014 році вони приїхали до них жити, проживали до травня 2015 року. Потім змушені були поїхати до м. Луганська на обстеження. Восени 2015 року [PERSON] поїхав на операцію та раптово помер. [PERSON] була бібліотекарем, [PERSON] працював на шахті. [PERSON] отримувала мінімальну пенсію, а її чоловік більше 3000 грн. [PERSON] утримував [PERSON]. Пенсія чоловіка була для [PERSON] джерелом доходу, вони жили за рахунок його пенсії. Заслухавши свідчення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення в суд із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, стало те, що заявник [PERSON] бажає отримувати пенсію по втраті годувальника, після смерті її чоловіка [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №482246, виданого 26.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецькогоміського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер 17 листопада 2015 року у віці 64 років, про що 26 січня 2016 року складено відповідний актовий запис №146. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ОМ № 273768, виданого 26.01.1973 року Палацом одруження м. Томська, в якому російською мовою записано, що «[PERSON] и [PERSON] заключили брак 26.01.1973 г.», про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 26.01.1973 року зроблено актовий запис за №320». Після укладання шлюбу дружина отримала прізвище, яке російською мовою записано «Ильина». [PERSON] отримував пенсію за віком працівникам провідних професій на підземних і відкритих гірничих роботах і в металургії, щомісячний розмір пенсії за період з червня 2015 року по листопад 2015 року становив 3299,33 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 20.03.2018 року № 919. [PERSON] отримує пенсію за віком при повному стажі, щомісячний розмір пенсії за період з червня 2015 року по серпень 2015 року становив 1058,20 грн., а з вересня 2015 року по листопад 2015 року 1183,20 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 20.03.2018 року № 920. Таким чином, доход чоловіка заявниці майже на 2116 грн. перевищував розмір її щомісячного доходу. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] постійно проживала зі своїм чоловіком за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями довідок від 20.11.2014 року № 3369 та № 3370 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, виданих [PERSON] та [PERSON] Зазначені обставини були підтверджені свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю, вели спільне господарство. Свідки підтвердили, що [PERSON] одержувала від померлого чоловіка допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Свідчення свідків [PERSON] та [PERSON] сумнівів у суду не викликають, надані свідчення є послідовними, свідки особисто бачили події та знали осіб, щодо яких давали свідчення у суді. Свідчення свідків знайшли своє підтвердження і іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. З урахуванням викладеного суд вважає, що в суді було встановлено і підтверджено, що заявник [PERSON] до дня смерті її чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним, вела спільне сумісне господарство, перебувала на його утриманні, а грошова допомога з боку останнього була для неї основним і постійним джерелом засобів до існування. З огляду на зазначене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню.

Outcome: approved