Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй на праві приватної власності квартири [ADDRESS] , яка в дійсності є квартирою [ADDRESS] , що є підставою для внесення відповідних змін органами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування поданої заяви заявник зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю. Г. 21 листопада 2019 року та зареєстрованого в реєстрі за №5544 належить квартира [ADDRESS] . 01 березня 1995 року при видачі рішення виконавчим комітетом Тернопільської міської ради народних депутатів «Про визнання права власності 56-квартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] було допущено помилку в написанні номеру будинку. Так, у вказаному рішенні номер будинку зазначено 4 «Б», що не збігається із записом його в розпорядженні міської адміністрації Тернопільської міської ради народних депутатів «Про затвердження актів державних комісій» № 608 від 01 липня 1994 року, яким було прийнято в експлуатацію три блоки одного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок такої помилки заявник не може вільно розпоряджатися своєю власністю, а тому просить встановити факт належності їй на праві приватної власності квартири [ADDRESS] , яка в дійсності є квартирою [ADDRESS] , що є підставою для внесення відповідних змін органами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна Представник заявника у судовому засіданні заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримав з підстав, викладених у ній. Просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради у судовому засіданні щодо вимог, викладених у заяві, поклалася на думку суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких міркувань. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Г. 21 листопада 2019 року та зареєстрованого в реєстрі за №5544, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . В паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 03 жовтня 2009 року, місце проживання заявника зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно листів № 14781/05-Ф від 03 грудня 2019 року, № 4696/08-Ф від 03 квітня 2020 року, № 7980/08-Ф від 13 липня 2020 року, наданих Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, інформація, яка б стосувалися присвоєння адреси житловому будинку по [ADDRESS] - відсутня. 01 липня 1994 року розпорядженням міської адміністрації Тернопільської міської ради народних депутатів «Про затвердження актів державних комісій» № 608, було затверджено акти прийняття в експлуатацію окремо трьох блоків одного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , де пунктом 1 вищенаведеного розпорядження затверджено акт прийняття в експлуатацію 32-квартирного Блоку «А», пунктом 2 - затверджено акт прийняття в експлуатацію 56-квартирного Блоку «Б», пунктом 3 - затверджено акт прийняття в експлуатацію 95-квартирного Блоку «В» одного і того ж самого багатоквартирного (183 квартири) житлового будинку по [ADDRESS] . За адресою [ADDRESS] знаходиться 8-поверховий, 6-під`їздний, 183 -квартирний кооперативний будинок, балансоутримувачем якого є ТзОВ «СОВР-1», а відомості щодо житлового будинку за адресою [ADDRESS] відсутні. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів 01 березня 1995 року № 145 визнано право власності 56 квартирного житлового будинку на адресою [ADDRESS] . 07 липня 1995 року, на підставі вищевказаного рішення виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів від 29 березня 1995 року №220, Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації було проведено реєстрацію квартир [ADDRESS] - [ADDRESS] і [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS], [ADDRESS] в житловому будинку [ADDRESS] за виробничим об`єднанням «Уренгойгазпром», видано реєстраційне посвідчення та записано в реєстрову книгу за №750 (копія реєстраційного посвідчення на домоволодіння, яке належить державним, кооперативним громадським установам, підприємствам і організаціям, виданого Тернопільським МЕТІ від 07 липня 1995 року долучається до матеріалів цієї заяви). 31 травня 1996 року, згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Другою тернопільською державною нотаріальною конторою від 15 травня 1996 року за реєстром №1-3113, Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . 26 листопада 2019 року укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ТзОВ «Совр-1» та заявником - власником квартири за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] . Згідно листа ТзОВ «Совр-1» № 62 від 27 листопада 2019 року забудівельний номер будинку [ADDRESS] станом на 27 листопада 2019 року слід вважати [ADDRESS] внесена в базу як [ADDRESS] . Відповідно до листа КП «Тернопільводоканал» № 3759/19 від 11 грудня 2019 року абонент квартири [ADDRESS] » не зареєстрований. Згідно довідки КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» від 07 вересня 2020 року, виданої [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] з 26 листопада 2019 року між нею і КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відтак, рахунки по оплаті комунальних послуг КП «Тернопільводоканал» та КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» надсилаються заявниці за адресою: [ADDRESS] . За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми. В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Тобто, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; установлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Сім`я [PERSON] є багатодітною, що вбачається із посвідчення [NUMBER] від 04квітня 2016 року, виданого Управлінням у справах сім`ї, молодіжної політики і спорту Тернопільської міської ради, а відтак має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, Однак, виявлені розбіжності щодо зареєстрованої та фактично існуючої адреси місця проживання перешкоджають [PERSON] в оформленні пільг на комунальні послуги, що і стало причиною її звернення до суду. Враховуючи вищевикладене, зваживши на те, що встановлення факту, про який зазначено в заяві, не пов`язане зі спором про право, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає до задоволення частково, а тому слід встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що належна [PERSON] на праві приватної власності квартира [ADDRESS] в дійсності є квартирою [ADDRESS] . Встановлення цього факту є також реалізацією гарантованого ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України права особи вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю без обмежень. В частині тверджень заявниці про те, що встановлення судом такого юридичного факту є підставою для внесення відповідних змін органами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, то суд не підтримує їх, так як не може собою підміняти державного реєстратора, який в силу Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» уповноважений на вчинення реєстраційних дій чи відмову у їх вчиненні на підставі рішення суду.

Outcome: partial