Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини , в будинку [ADDRESS] . Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для оформлення спадкових прав. В обґрунтування заяви заявник зазначив , що він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] .. [PERSON] була його бабусею та на момент її смерті він фактично постійно проживав однією сім`єю разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Оскільки він зареєстрований за іншою адресою, з метою оформлення спадщини йому необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцев на час її смерті, а тому вимушений звернутися до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2019 року провадження по справі відкрите. Ухвалою суду від 11 березня 2019 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Запорізьку міську раду. 05 квітня 2019 року заінтересована особа надала пояснення щодо заяви, в яких зазначила, що оскільки спадкове майно перебуває на території Шевченківського району м. Запоріжжя, заявник постійно проживає в будинку [ADDRESS] , то справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Запоріжжя. У вступному слові представник заявника та заявник заяву підтримали, просили її задовольнити, зазначивши, що заявник зареєстрований в Жовтневому районі м. Запоріжжя, після смерті бабусі в будинку мешкає на вихідних , а тому вважають, що справа підсудна саме Жовтневому районному суду м. Запоріжжя. Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради надала пояснення аналогічні викладеним у наданих поясненнях щодо заяви, зазначивши, що заявник не виклав всі обставини у заяві, а тому відзив було складено з урахуванням обставин зазначених заявником щодо постійного проживання в будинку за адресою: [ADDRESS] . Заінтересована особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Саламатова Марина Володимирівна надала клопотання про розгляд заяви у її відсутність. Суд , вислухавши вступне слово учасників справи , показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів заяви вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та їй на праві власності належала 1/2 частка житлового будинку [NUMBER], розташованого по [ADDRESS] , яку вона успадкувала після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частина прийнятого у спадщину житлового будинку [ADDRESS] /2 частина зазначеного житлового будинку належить на праві власності заявнику [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія [NUMBER] від 21.09.2018 року. Спадкодавець [PERSON] була бабусею заявника , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 18 січня 1992 року, а також копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 31 грудня 1965 року . Після смерті [PERSON] спадкову справу не відкрито. Копією паспорту [PERSON] підтверджується, що заявник з 24 березня 2008 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, заявник зазначає, що він постійно проживав з померлою бабусею на час відкриття спадщини. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні при розгляді справи були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що заявник [PERSON] фактично постійно проживав однією сім`єю разом зі своєю бабусею за адресою: [ADDRESS] . Вони декілька років вели спільне господарство та побут, [PERSON] постійно доглядав за нею, піклувався . Після смерті бабусі заявник здійснив її поховання. На теперішній час він відвідує будинок на вихідні, доглядає за ним. Зазначені обставини також підтверджуються актом № 32, складеним головою квартального (вуличного) комітету № 117 [PERSON] 28.09.2018 року . Враховуючи , що встановлені судом фактичні обставини , надані заявником докази та їх належна оцінка вказують на те, що [PERSON] на час смерті бабусі фактично проживав разом з нею однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Разом з тим, суд вважає безпідставними доводи представника Запорізької міської ради , викладені у поясненнях, щодо підсудності справи Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, оскільки відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, а заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де і проживає постійно на теперішній час, що встановлено поясненнями свідків.

Outcome: approved