Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернулась до суду із заявою про встановлення факту приналежності їй свідоцтва про право на спадщину за законом, оформленого 18 грудня 1985 року в м. Жовті Води нотаріусом державної нотаріальної контори [PERSON]. В своїй заяві [PERSON] посилається на те, що після смерті її чоловіка [PERSON], вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини. 18 грудня 1985 року їй було видано свідоцтво про спадщину за законом, де було неправильно зазначено її по-батькові як «Ілінічна», замість правильного Іллівна. На теперішній час даний факт перешкоджає заявниці оформити заповіт на належне їх майно, в звязку з чим вона і звернулась до суду з відповідною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує просить задовольнити. Від представника заінтересованої особи також надійшло клопотання про розгляд справи без його участі проти задоволення заяви не заперечує. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за можливе завершити розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З огляду на зазначене, суд, заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе постановити судове рішення без участі представників третіх осіб. Згідно ч. 1 та п. 6 ч. 2 статті 234 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У тому числі, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, заявниця [PERSON] народилась 24 серпня 1934 року в с. Головківка, Олександрійського району, Кіровоградської області, актовий запис про народження № 38 від 30.08.1934 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON].(а.с.6) Відповідно до свідоцтва про одруження, заявниця [PERSON] 04.06.1955 року уклала шлюб з [PERSON], при цьому дошлюбне прізвище «Колісник» (а.с.7). Особу заявника встановлено згідно паспорту громадянина України, зокрема, що до суду із заявою про встановлення факту при належності правовстановлюючого документу звернулася [PERSON], [INFO], уродженка с. Головківка, Олександрійського району, Кіровоградської області, мешканка вул. Осипенко, 37, міста Жовті Води Дніпропетровської області (а.с.8). З свідоцтва про право на спадщину за законом, що складений 18.12.1985 року державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що спадкоємцем [PERSON], померлого 26 серпня 1985 року, є його дружина [PERSON] Ілінічна, яка проживає [INFO] (а.с.15). Зробивши аналіз наданих заявником документів, що підтверджують її родинні стосунки із померлим, а також встановлені судом прізвище імя та по-батькові заявника, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.12.1985 року, дійсно належить [PERSON], а розбіжності в написанні по-батькові заявниці безспірно свідчать про те, що при складанні свідоцтва нотаріусом була допущена елементарна орфографічна помилка у написанні по-батькові [PERSON] як спадкоємця майна [PERSON] Оскільки розбіжності у написанні по-батькові [PERSON] у свідоцті про право на спадщину за законом від 18.12.1985 року не дозволяє їй реалізувати своє право на оформлення спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт приналежності вказаного свідоцтва саме заявниці. Враховуючи наведене,

Outcome: approved