Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 серпня 2011 року померла його дружина [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина за законом. Заповітного розпорядження його дружина [PERSON] не склала. На момент смерті його дружини він проживав разом з нею і є таким, що прийняв спадщину. Однак оформити право на спадкове майно дружини він не може, так як втрачено свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Шлюб між ним та його дружиною [PERSON] було зареєстровано 7 вересня 1953 року Табашарською селищною радою Табашарського району Ленінабадської області Таджицької РСР, що на даний час після розпаду СРСР є іноземною державою. Відповіді на запити про видачу повторного свідоцтва чи витягу про реєстрацію шлюбу не приходять. Через відсутність свідоцтва про реєстрацію шлюбу він не може оформити право на спадкове майно дружини. З 1951 року він став проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу із [PERSON] і 29 лютого 1952 року у них народилася дочка [PERSON], батьками якої в актовому записі та свідоцтві про народження вказано його та [PERSON]. 7 вересня 1953 року шлюб між ним та [PERSON] було зареєстровано і після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON]. Після реєстрації шлюбу у них народилося ще шестеро дітей і їх батьками відповідно до актових записів та свідоцтв про народження було вказано його та [PERSON]. Для того, щоб він міг оформити право власності на спадкову земельну ділянку, що належала його дружині, йому необхідно встановити факт реєстрації шлюбу між ним і [PERSON], а дошлюбне прізвище [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності заяву підтримує, на її задоволенні наполягає. Суд, оглянувши матеріали справи, встановив: Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 205003 (а.с.9), 10 серпня 2011 року померла дружина заявника [PERSON]. Згідно копії паспортів заявника [PERSON] та [PERSON], вбачається, що вони перебували в шлюбі, шлюб було зареєстровано 7 вересня 1953 року, про що свідчать відмітки в паспорті (а.с.4-5,7). Також даний факт підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10,11.12,13), згідно яких, батьками [PERSON], [PERSON], [PERSON], Тамари, Бориса - є [PERSON] та [PERSON], копією військового квитка (а.с.14), де вказаний сімейний стан заявника одружений та склад сімї : дружина [PERSON] та семеро дітей. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельної ділянки площею 4,51 га, розташованої на території Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка їй належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР 004221 (а.с. 15), виданого Недогарською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, що також в свою чергу підтверджується довідкою виданою виконкомом Копіївської сільської ради Тульчинського району, Вінницької області від 08 червня 2015 року за №313 (а.с.16). Заповітного розпорядження [PERSON] не склала. Заявник на момент смерті дружини проживав разом з нею і є таким, що прийняв спадщину. Однак оформити право на спадкове майно дружини він не може, так як втрачено свідоцтво про реєстрацію шлюбу. На підставі ст. 256 п.1 ЦПК України, суд вправі встановити факт реєстрації шлюбу між фізичними особами. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши фактичні обставини та матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши\~\~належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд\~дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених ним межах та\~\~про існування правових підстав для\~\~їх задоволення. Також, суд враховує і позицію зацікавленої особи Копіївської сільської ради, які не заперечили щодо встановлення даного факту, так як в разі спору, спадкове майно мало б перейти до територіальної громади. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені заявником підлягають зарахуванню в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved