Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме постійного проживання із своїм батьком [PERSON] однією сімєю на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог, які ним підтримані у судовому засіданні у повному обсязі, заявник посилається на те, що він є спадкоємцем першої черги після свого померлого батька, а відтак в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Проте, звернувшись до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, він отримав відмову у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки нотаріус не може встановити факт прийняття спадщини, що і стало підставою для звернення заявника до суду із відповідною заявою. Заінтересована особа [PERSON]\~в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечує та вказує на те, що заявник постійно проживав разом з батьком та доглядав за ним до дня його смерті. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності на житло належить по 1/5 частина чотирьохкімнатної квартири №42 в житловому будинку №24 по вул. Л.Чайкіної в м. Покров Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на власності на житло (а.с.13). 02.11.1999р. померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-КИ №788835, виданий Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частку квартири №42 в житловому будинку №24 по вул. Л.Чайкіної в м. Покров Дніпропетровської області. 16.02.2009р. померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-КИ №267233, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.7). 28 липня 2017р. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-КИ №769056, виданий Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.8). 20 лютого 2018 року заявник звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька, однак постановою від 26.02.2018 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що заявник не надав доказів сумісного проживання з померлим однією сімєю, а також на те, що ним пропущений строк для прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно наданих заявником пояснень, він з померлим батьком [PERSON] з 17.02.2009р. і по день смерті проживали однією сімєю, оскільки після смерті своєї дружини [PERSON] потребував постійного догляду. Заявник піклувався про свого батька та вів з ним спільне господарство. Факт проживання заявника з його померлим батьком однією сімєю знайшов своє підтвердження під час допиту в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] надав суду покази, відповідно до яких він підтвердив, що заявник [PERSON] з 2009 року проживав разом зі своїм батьком однією сімєю, доглядав за ним та піклувався. Проживали вони в [INFO]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази, що заявник в 2009 році разом зі своєю сімєю переїхав до свого батька померлого [PERSON], оскільки батько після смерті дружини залишався один, де вони всі разом з того часу проживали та продовжують проживати надалі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що приблизно в 2009 році заявник переїхав до батька за адресою вул. Л.Чайкіної в м. Покров Дніпропетровської області буд.24 кв.42, оскільки батько потребував догляду та проживав там на час смерті останнього. На даний час заявник зі своєю сімєю продовжують проживати за адресою [INFO] буд.24 кв.42. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про суд практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документа у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. [PERSON] заяви про відмову від спадщини не подавав, що підтверджується матеріалами спадкової справи після померлого [PERSON] За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини однією сімєю зі своїм батьком [PERSON], який помер 28 липня 2017 року підлягає до задоволення у повному обсязі, оскільки ґрунтується на законі та підтверджується здобутими та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: approved