Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 30 листопада 2001 року на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області від 15 вересня 2000 року їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 023295. Оформлюючи зазначений Державний акт, в графі «прізвище, імя, по батькові» вона зазначена як «Кіріяк Раїсі Яківні» замість вірного «Кіріяк Раїса Яковлівна». З-за наявності цієї помилки заявник на теперішній час не в змозі отримати кадастровий номер та здійснювати своє право володіння, користування і розпоряджання належною їй земельною ділянкою. В судове засідання представник заявника не зявився, просив суд розглянути справу за його відсутності про що надав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи [PERSON] заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 та «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка була затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 - втратили чинність, отже питання, які пов'язані з належністю державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2001 року на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області заявник отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 023295. Оформлюючи зазначений Державний акт, в графі «прізвище, імя, по батькові» вона зазначена як «Кіріяк Раїсі Яківні» замість вірного «Кіріяк Раїса Яковлівна» (а.с. 5). З заявою про виправлення помилки в державному акті [PERSON] звернулася до Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, але одержала відмову (а.с. 7) Відповідно паспорту громадянина України серії КЕ 658825 виданого Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області 04.06.1997 року згідно якого прізвище, імя, по батькові заявника зазначено як «Кіріяк Раїса Яковлівна» (а.с.3). З письмових заяв свідків [PERSON] та [PERSON], мешканців с. Петрівка Тарутинського району Одеської області вбачається, що вищезазначений Державний акт належить саме заявнику (а.с. 10-14). Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому право на отримання кадастрового номеру та право на володіння, користування і розпоряджання земельною ділянкою, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved