Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання [PERSON], [INFO], разом із [PERSON], [INFO], у період із 1997 року по день його смерті - [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог він посилався на те, що [INFO] р. помер його вітчим [PERSON], [INFO], та після його смерті відкрилася спадщина. Заявник, як спадкоємець четвертої черги, прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з ним в квартирі за адресою: [ADDRESS], яка належить заявнику на праві власності. 30 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що складається із садового будинку за адресою: [ADDRESS]. За його заявою була відкрита спадкова справа Восьмою державною нотаріальною конторою, у спадковому реєстрі № 61652681, у нотаріуса № 711/2017. 19 січня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено, про що державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2018 року, оскільки заявник не надав відповідного рішення суду про встановлення факту його проживання зі спадкодавцем, [PERSON], однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Через неможливість встановлення в інший спосіб факту його проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш, як п'ять років до його смерті в [INFO], з метою реалізації права на спадщину після вітчима, заявник звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтуванні обставин справи [PERSON] зазначив, що народився [INFO] року. Його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та всі разом проживали по [ADDRESS]. У 1992 році батько заявника помер і вони з матір'ю залишилися проживати за тією ж адресою. Згодом його мати та [PERSON] створили нову сім'ю та почали спільно проживати у цивільному шлюбі,а в 1997 році [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. 12.11.2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 962. Заявник [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] вели спільне господарство, разом несли витрати, по сплаті комунальних платежів за користування квартирою, у них був спільний побут, [PERSON] ставився до заявника як до свого сина. [INFO] року [PERSON] померла, заявник з вітчимом її поховали та залишилися проживати у квартирі [ADDRESS], яку після смерті [PERSON] успадкував її син, вели спільне господарство. Враховуючи похилий вік [PERSON], [PERSON] турбувався про нього, слідкував за його здоров'ям, наполягав на відвідуванні ним лікарів. Інших близьких людей, які б піклувалися про [PERSON], у нього не було. [INFO] р. [PERSON] помер, усі витрати, пов'язані з похованням вітчима та організацію поховання і кремацію, [PERSON] здійснював особисто. На момент смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований в належній заявнику на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS], де також зареєстрований і сам [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно та [PERSON] звернувся до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець 4 черги. Дочка [PERSON] від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO], мешкає в м. Барнаулі Російської Федерації та похованням свого батька не займалася, хоча про його смерть заявник її повідомив. [PERSON] надіслала заяву від 08 листопада 2017 р., якою відмовилася від прийняття належної їй за законом спадщини, де б вона не знаходилася та з чого б не складалася, яка залишилася після смерті її батька [PERSON]. Таким чином, заявник просив суд встановити факт його проживання однією сім'єю з [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, у період з 1997 року до моменту його смерті. У судовому засіданні позивач підтримав вимоги, викладені у заяві, та додатково пояснив, що проживав з вітчимом після смерті матері однією сім'єю, піклувався про нього та вони разом вели спільний побут, вели спільний бюджет. Коли він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус йому пояснила, що оскільки він є спадкоємцем четвертої черги, то підтвердити факт проживання разом із спадкодавцем він може тільки у судовому порядку. Під час судового розгляду був також допитаний свідок [PERSON], який пояснив, що є однокласником заявника та проживає з ним в одному будинку, часто бував у квартирі товариша, який постійно проживав за вказаною адресою з [PERSON]. Похованням матері заявника [PERSON] займався заявник та [PERSON], а поховання вітчима [PERSON] займався тільки заявник. Представник третьої особи Восьмої державної дніпровської нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справ був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та показання свідка, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.02.1985 року, актовий запис № 102. 12.11.2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 12.11.2005 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області серії [NUMBER], актовий запис № 962. [PERSON] померла [INFO] року (свідоцтво про смерть від 25.07.2016 року, видане Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 959), [PERSON] помер [INFO] року (свідоцтво про смерть від 07.07.2017 року, видане Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1277). 30.11.2017 року [PERSON] звернувся до Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого вітчима [PERSON]. Цього ж дня, 30.11.2017 року, до Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори надійшла нотаріально посвідчена заява дочки померлого від першого шлюбу [PERSON], у якій вона зазначила що відмовляється від спадщини після свого померлого батька [PERSON] Вказана заява підписана [PERSON] 08.11.2017 року та посвідчена [PERSON], тимчасово виконуючим обов'язки нотаріуса Наземцової Н.З., Барнаульського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі № 4-1198. Постановою від 19.01.2018 року державного нотаріуса Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки ним не надано судового рішення про проживання однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON]. Вказані документи містяться у спадковій справі, копія якої направлена до суду на виконання ухвали від 27.06.2018 року та міститься в матеріалах справи. Відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] з 1997 року на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] зареєстрований та проживає з адресою: [ADDRESS] з 2001 року. Вказана квартира належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON]. Крім того, факт проживання заявника та [PERSON] однією сім'ю підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг, показаннями свідка та іншими документами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем одною сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). В ході судового розгляду справи заявником доведений факт його проживання однією сім'єю разом з вітчимом у період з 1997 року по день його смерті, що підтверджується як матеріалами справи так і показаннями свідка. Таким чином, суд вважає встановити факт проживання [PERSON], [INFO], однією сім'єю з [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, з 1997 року до дати його смерті [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved