Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, у якій зазначає , що 08 серпня 1989 року у виконавчому комітеті Петропавлівської районної ради народних депутатів [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на ціле домоволодіння по вул.. Жовтневій в с.Самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області, яке зареєстровано Павлоградським бюро технічної інвентаризації по праву власності за [PERSON] і записано в реєстрову книгу під № 16-28 від 08 серпня 1989 року. У вказаному свідоцтві про право власності працівниками виконавчого комітету Петропавлівської районної ради народних депутатів прізвище [PERSON] помилково вказано «Фесик» , що протирічить її паспорту серії АМ № 733839 виданому Петропавлівським РВ УМВС 22.08.2002 року. 16 жовтня 2003 року у виконавчому комітеті [PERSON] сільської ради [PERSON], склала заповіт , яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження , яким все своє, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті за законом заповіла заявниці [PERSON] , і цей заповіт нотаріально посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 39. У вказаному заповіті секретарем Самарської сільської ради прізвище заявниці [PERSON] помилково вказано «Фесик», що протирічить паспорту серії АН № 510541 , виданому Петропавлівським РВ УМВС 05.07.2006 року. 17 жовтня 2003 року у віці 77 років [PERSON] померла , про що в Книзі реєстрації актів про смерть [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 22.10.2003 року зроблено відповідний актовий запис № 20 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 540262 від 22.10.2003 року. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-УР № 561578 від 02.01.1961 року заявниця отримала прізвище «Фесік» після одруження з [PERSON], дівоче прізвище було «Дорош». Через ці граматичні помилки при складанні правовстановлюючих документів заявниця не може звернутись до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом . Через похилий вік та стан здоровя змушена користуватись послугами представника. Представник заінтересованої особи надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Повністю підтримує заявлені вимоги та просить їх задовольнити. Суд ухвали справу розглянути у відсутність заявника та заінтересованої сторони на підставі наявних у справі документах . Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає повному задоволенню . Судом встановлено , що 08 серпня 1989 року у виконавчому комітеті Петропавлівської районної ради народних депутатів [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на ціле домоволодіння по вул.. Жовтневій в с.Самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області, яке зареєстровано Павлоградським бюро технічної інвентаризації по праву власності за [PERSON] і записано в реєстрову книгу під № 16-28 від 08 серпня 1989 року. У вказаному свідоцтві про право власності працівниками виконавчого комітету Петропавлівської районної ради народних депутатів прізвище [PERSON] помилково вказано «Фесик» , що протирічить її паспорту серії АМ № 733839 виданому Петропавлівським РВ УМВС 22.08.2002 року. 16 жовтня 2003 року у виконавчому комітеті [PERSON] сільської ради [PERSON], склала заповіт , яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження , яким все своє, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті за законом заповіла заявниці [PERSON] , і цей заповіт нотаріально посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 39. У вказаному заповіті секретарем Самарської сільської ради прізвище заявниці [PERSON] помилково вказано «Фесик», що протирічить паспорту серії АН № 510541 , виданому Петропавлівським РВ УМВС 05.07.2006 року. 17 жовтня 2003 року у віці 77 років [PERSON] померла , про що в Книзі реєстрації актів про смерть [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 22.10.2003 року зроблено відповідний актовий запис № 20 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 540262 від 22.10.2003 року. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-УР № 561578 від 02.01.1961 року заявниця отримала прізвище «Фесік» після одруження з [PERSON], дівоче прізвище було «Дорош». Таким чином , через вищевказані помилки заявниця не може реалізувати своє право спадкоємця , а тому дану помилку слід усунути судовим рішенням. Згідно ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оскільки, невідповідність в написанні в прізвищ спадкодавця та спадкоємця у вищезазначених правовстановлюючих документах перешкоджає реалізації заявником права на оформлення спадщини, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Таким чином, заявник надав суду достатньо доказів на обґрунтування своїх вимог, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved