Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення обмежувального припису сину стосовно батьків останнього, посилаючись на те, що [PERSON] є сином [PERSON] , проживаючи окремо, систематично з`являється до місця проживання батьків, перебуваючи у нетверезому стані та вчиняє психічне та фізичне насильство, внаслідок чого заявник та дружина останнього вимушені були неодноразово викликати поліцію. За результатами виклику правоохоронних органів були складені протоколи про вчинення адміністративних правопорушень [PERSON] і за результатами їх розгляду судом, були встановлені факти вчинення [PERSON] психологічного та фізичного насильства по відношенню до своїх батьків. З метою припинення протиправних дій [PERSON] , принаймні тимчасово, заявник просить заяву задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити. [PERSON] до суду не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки, а також шляхом розміщення інформації на офіційному сайті суду, у зв`язку з чим згідно ст. 350-5 ЦПК України, неявка останнього не є перешкодою для розгляду справи. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживають в садовому будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] [PERSON] є власником ј частини квартири [ADDRESS] в якій зареєстрований та одноосібно проживає. 23.09.2019, 27.09.2019, 11.10.2019, 05.02.2021 у постановах суддів за результатами розгляду протоколів про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП було встановлено, що [PERSON] неодноразово вчиняв по відношенню до батьків [PERSON] та [PERSON] психологічне та фізичне насильство. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи зазначене, доводи заяви про те, що з боку [PERSON] має місце неправомірна поведінка по відношенню до батьків, а саме вчинення стосовно останніх психологічного та фізичного насильства повністю підтверджена в судовому засіданні. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно п. 7 ч. 2 ст. 3Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на батьків (мати, батько) і дитина (діти). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом може бути визначено заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) постраждалої особи. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінюючи вірогідність продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства, суд зважає на системність протиправної поведінки останнього і вважає такий ризик має високий ступень. Так, кривдник жодного разу не був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення протиправних дій, через сплив строку в період якого могли бути застосовані відповідні санкції . Отже, на думку суду не притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, своєрідно спонукало останнього до повторних протиправних дій, а отже має місце вірогідність продовження [PERSON] подібної поведінки, вразі не вжиття такого заходу, як встановлення обмежувального припису для забезпечення прав заявника, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи те, що протиправні дії [PERSON] вчинялися по відношенню до обох батьків, при встановленні обмежувального припису в резолютивній частині рішення останніх необхідно зазначити разом, оскільки місце проживання заявника та його дружини є спільним.

Outcome: approved