Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви про встановлення факту належності документу заявником вказано, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належну батьку земельну 0,1500 га, розташовану в с. Пасічна Баришівського району, Київської областідля будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 680500, виданим Баришівською сільською радою від 27.06.2007. У встановлений законом шестимісячний строк після його смерті заявник та його сестра звернулись до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Сніцаренко Г.О. із заявами про прийняття спадщини та як на підставу права власності на земельну ділянку [PERSON] , заявником надано Державний акт серії ЯД № 680500, який видано 27.06.2007 Баришівською сільською радою. При огляді нотаріусом виявлено розбіжності у прізвищі померлого, зокрема у свідоцтві про смерть прізвище батька заявника вказано « [PERSON] », тоді як у державному акті зазначено « [PERSON] ». Зважаючи на розбіжності в прізвищах вищезазначених документах, та відсутності можливості нотаріуса встановити, що особа спадкодавця є особою, зазначеною в державному акті на земельну ділянку і що саме йому належав правовстановлюючий документ, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. З даного приводу заявник звертався до Дніпровського районного у м. Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану - але у відповідь отримав відмову, оскільки вказану помилку виправити неможливо. Чинним законодавством не передбачено виправлення описок у державних актах на право приватної власності на землю в позасудовому порядку, а тому, заявник змушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 680500 виданий 27.06.2007 Баришівською сільською радою - [PERSON] , [INFO] , померлому [INFO] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.01.2021 відкрито провадження у даній справі. У судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як встановлено судом з матеріалів справи, батько заявника народився [INFO] з прізвищем [PERSON] . Таке прізвище вказано в його свідоцтві про восьмирічну освіту, дипломі про закінчення Київського інженерно-будівельного інституту, свідоцтві про шлюб від 09.12.1995. [INFO] батько заявника [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Дніпровським районним у місті Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 лютого 2020 року. Згідно копії свідоцтва укладення шлюбу від 09.12.1995 та свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.12.2019 батьків заявника прізвище померлого зазначено [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження від 20.01.1998 вбачається, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про народження батька померлого [PERSON] , прізвище зазначено « [PERSON] », прізвище батьків якого також вказані «батько [PERSON] », мати « [PERSON] ». Як вбачається з пояснень заявника, з таким прізвищем батько прожив до сорока років. Потім його батько, дід заявника знайшов своє свідоцтво про народження, в котрому українською мовою було вказане його прізвище як « [PERSON] ». Таке ж прізвище « [PERSON] » було зазначено в його атестаті про середню освіту. У 2007 році [PERSON] змінив своє прізвища на « [PERSON] ». У тому ж році батько заявника отримав державний акт на земельну ділянку серія ЯД № 680500 від 27.06.2007 виданий Баришівською сільською радою на прізвище « [PERSON] ». Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД № 680500 від 27.06.2007, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010732100182, на підставі рішення №17 Баришівської сільської ради від 25.12.2003 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,1500 га у межах згідно з планом, яка розташована на території по [ADDRESS] . Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Заявник, його мати та його сестра своїх прізвищ не змінювали, тому що вважали це клопітним та недоречним. Зміна прізвища батька заявника на « [PERSON] » призвела до того, що виникли проблеми коли сестра бажала виїхати за кордом і потрібна була згода обох батьків, котрі мали різні прізвища. Коли виникла необхідність у нотаріальному переоформленні автомобіля - також виникали подібні проблеми з різницею у прізвищах чоловіка та жінки. У зв`язку з цими незручностями батько заявника у 2012 році повернувся до того прізвища, котре йому було дане при народженні та змінив прізвище на [PERSON] - повертається до того прізвища, котре йому було дане при народженні. Після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сніцаренко Г.О. відкрито спадкову справу №7/2020 щодо майна померлої [PERSON] , [INFO] . Отже, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що державний акт виданий на прізвище батька заявника як « [PERSON] ». У той же час, згідно з копією свідоцтва про народження заявника [PERSON] , копії свідоцтва про смерть батька [PERSON] , та у інших різних документах виданих на його ім`я у різний проміжок часу, прізвище батька заявника зазначено « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як зазначається заявником у заяві про встановлення факту належності документа, після смерті свого батька [PERSON] , він має намір отримати у спадщину земельну ділянку площею 0,1500 га, розташовану в с. Пасічна Баришівського району, Київської області, як спадкоємець першої черги. Спору про право на спадкове майно немає, тому що заінтересована особа [PERSON] є рідною сестрою заявника, їй відомі викладені у заяві обставини. У зв`язку з тим, що Державний акт містить розбіжності у частині зазначення прізвища батька заявника, він позбавлений можливості у реалізації свого права на оформлення спадщини на земельну ділянку. Вирішити питання в іншому, окрім судового, порядку не можливо. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, в їх сукупності, суд доходить висновку, що Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯД № 680500 від 27.06.2007, виданий Баришівською сільською радою, належав померлому [PERSON] . Встановлення факту належності вказаного документу батьку заявника має юридичне значення, оскільки наявність таких недоліків позбавляє його можливості у подальшому на реалізацію своїх прав у оформленні спадщини, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України суд вважає за доцільне залишити судові витрати за заявником. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved