overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, у якій просила суд: визнати [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] недієздатною; встановити опіку над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявниця є рідною матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія I НО № 401565, видане Торезьським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області 26 квітня 1996 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З дитинства вона проживає разом із заявником та має вроджену ваду серця та хворобу Дауна, та визнана інвалідом з дитинства. Зустрічаються природжені вади серця, як у випадку з її донькою. Розумова відсталість при повній трисомії 21 виявляється майже у всіх хворих, причому в основному це олігофренія на стадії імбецильності (65-90 %). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також у [PERSON] недорозвинення інтелекту. Мислення доньки сповільнене, емоції поверхневі, мало диференційовані. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні заявник свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Суду надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, але на адресу суду спрямував заяву, у якій зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно наданих документів заявник є рідною матірю [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом була призначена по справі судово психіатрична експертиза відносно [PERSON] Згідно акту амбулаторної судово психіатричної експертизи № 583-а від 11 грудня 2013 року [PERSON] виявляє стійкий хронічний психічний розлад розумову відсталість у ступеню вираженого дебілізму (легка розумова відсталість у редакції Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду); [PERSON] за психічним станом на теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Відповідно до статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі виникнення її недієздатною і призначає опікуна. Відповідно до статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, відповідно до ст. 11,39,41,60,63 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] є рідною дочкою заявника та інвалідом дитинства першої групи безстроково. Причиною її інвалідності є тяжка розумова відсталість в стадії ідіотії з дитинства в звязку з яким вона не може орієнтуватися у життєвиx ситуаціяx, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до проведеної судом судово-психіатричної експертизи № 324 від 19.11.2015 року (а.с. 47-50) встановлено, що [PERSON] страждає стійким психічним розлад у вигляді тяжкої розумової відсталості та за психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначений висновок експертизи підтверджується змістом медичних довідок, посвідчення, довідки до акту огляду МСЕК. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], [INFO], та встановлення над нею опіки. Відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] є матірю та дочкою (а.с. 4,6). Як випливає з подання органу опіки та піклування, опікуном [PERSON] пропонується призначити заявника [PERSON]В.(а.с. 58). Згідно ст. 60 ч. 1 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд вважає, що [PERSON] є недієздатною особою і встановлює над нею опіку, призначивши її опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] є рідною сестрою заявника та є інвалідом дитинства першої групи безстроково. Причиною її інвалідності є стійкий хронічний психічний розлад з дитинства в звязку з яким вона не може орієнтуватися у життєвиx ситуаціяx, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до проведеної судом судово-психіатричної експертизи № 140 від 19.05.2015 року (а.с. 45-48) встановлено, що [PERSON] страждає стійким психічним розлад у вигляді тяжкої розумової відсталості та за психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначений висновок експертизи підтверджується змістом медичних довідок, посвідчення, довідки до акту огляду МСЕК. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], [INFO], та встановлення над нею опіки. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є братом та сестрою (а.с. 7,8). Як випливає з подання органу опіки та піклування, опікуном [PERSON] пропонується призначити заявника [PERSON] Згідно ст. 60 ч. 1 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд вважає, що [PERSON] є недієздатною особою і встановлює над нею опіку, призначивши її опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, в якій зазначила, що вона є донькою [PERSON], [INFO], яка за станом здоров'я страждає на нейроінфекцію, гіпертонічну хворобу, що призвело до стійкого психічного розладу. Захворювання матері призвело до того, що вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та піклування, так і постійної сторонньої допомоги та контролю. Посилаючись на викладене, просила визнати недієздатною [PERSON], встановити над нею опіку та призначити її опікуном останньої. У судовому засіданні представник заявника вимоги , викладені в заяві , підтримала, просила їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступних висновків. Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 16 червня 1964 року Калінінським райбюро ЗАГС м. Донецька, [PERSON] є донькою [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 10 листопада 1990 року відділом ЗАГС Київського району м. Донецька, 10 листопада 1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян , 16 лютого 1978 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 17 від 16 лютого 2018 року, [PERSON] , 1939 року народження страждає на судинну деменцію, і в силу захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що подання органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном [PERSON] відсутнє, суд не знаходить підстав для задоволення вимог заявника про призначення її опікуном матері. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуном. Свої вимоги мотивує тим, що її син [PERSON], 1996 року народження є інвалідом дитинства першої групи. Внаслідок своєї хвороби він потребує постійного стороннього догляду, оскільки не розуміє наслідків своїх дій та поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації. На підставі вищевикладеного просить суд визнати [PERSON], [INFO] - недієздатним. Призначити її, [PERSON], [INFO], опікуном [PERSON] Ухвалою суду від 17.04.2014 р. по справі була призначена судово-психіатрична експертиза. Провадження по справі було зупинено. 30.05.2014 р. ухвалою суду, в зв'язку з отриманням судом висновку судово-психіатричної експертизи, провадження по справі було відновлено. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування виконкому Черкаської міської ради по довіреності Чуйко В.В. в судовому засіданні заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Прокурор Нестеренко О.Л. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, на підставі їх повного, всебічного та об'єктивного дослідження, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 241 від 16.05.2014 року [PERSON], [INFO] страждає на вроджене недоумство у вигляді глибокої розумової відсталості в наслідок раннього органічного ураження центральної нервової системи з аномалією та явищами квадроплегії, що позбавляє його здатності віддавати звіт своїм діям та свідомо керувати ними. Ст. 39 ЦК України передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дії та (або) керувати ними. В судовому засіданні даний факт достовірно встановлений, а тому заява в частині визнання [PERSON] недієздатним підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Оскільки заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], проживає з ним за однією адресою, опікується ним та виявила бажання стати його опікуном, крім того, опікунська рада при виконкомі Черкаської міської ради подала до суду подання, в якому не заперечує проти призначення опікуном заявника, суд вважає за доцільне призначити опікуном над недієздатним [PERSON] - [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутнім, вказуючи на те, що вона з 1981 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірваний. Від вказаного шлюбу мають двоє дітей, які є заінтересованими особами у справі. В 1993 році, після розірвання шлюбу, [PERSON] залишив їх будинок вул.Калинова (Калініна),126 смт.Новотроїцьке Херсонської області та виїхав за межі області, забравши автомобіль та закривши поданий ним судовий позов про розподіл будинку, по теперішній час не відомо місце його перебування. Просить визнати [PERSON] [INFO], уродженця [INFO] безвісно відсутнім з 1993 року. \~ \~ \~ \~Заявник та її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали, просили її задоволити. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, оскільки її батько [PERSON] дійсно відсутній з 1993 року. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони сусіди з колишнім подружжям [PERSON]. Підтверджують той факт, що у 1993 році, після розірвання шлюбу [PERSON] покинув місце постійного проживання, сім»я розпалася, його місце знаходження їм невідоме. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-АП №220962 від 14.09.2004 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, в реєстрі з 25.06.2001 року, актовий запис №109. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року за місцем її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць-перше січня наступного року. Стаття 45 ЦК України\~передбачає, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Факт відсутності відомостей про місце перебування громадянина [PERSON] за місцем його проживання підтверджується показами свідків, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, заявником у справі. Дані про їх зацікавленість у результаті розгляду справи відсутні, їх покази об'єктивно підтверджуються письмовими доказами по справі і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутнім, вказуючи на те, що її рідна сестра [PERSON] [INFO], у 1994 році поїхала до Росії, там одружилася та народила дитину. До 1999 року сестра разом з родиною приїздила до батьків, вони мали зв»язок з нею. У 2000 році [PERSON] розлучилася з чоловіком та прийняла рішення залишитися проживати в Росії. З цього часу зв»язок між ними припинився, спроби відшукати сестру не дали результатів, по теперішній час не відомо місце її перебування. Просить визнати [PERSON] [INFO] безвісно відсутньою з 2000 року. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, просила її задоволити. Представник заінтересованої особи держнотконтори в судове засідання не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що дійсно [PERSON] у 1994 році виїхала до Росії, де одружилася та залишилася там на постійне місце проживання. З 2000 року з нею зв»язок втрачено, місце її знаходження їм невідоме. Згідно довідки Воскресенської сільської ради громадянка [PERSON] разом з сином [PERSON], зареєстровані в [ADDRESS] але, фактично, не проживають за вказаною адресою понад 20 років; згідно довідки Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП, про те, що проведеними заходами встановити місцезнаходження гр.[PERSON] не надалось можливим. Інформації про те, що [PERSON] могла стати жертвою кримінального правопорушення або іншої надзвичайної події отримано не було. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року за місцем її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць-перше січня наступного року. Стаття 45 ЦК України передбачає, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Факт відсутності відомостей про місце перебування громадянки [PERSON] за місцем її проживання підтверджується показами свідків, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, заявником у справі. Дані про їх зацікавленість у результаті розгляду справи відсутні, їх покази об'єктивно підтверджуються письмовими доказами по справі і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою. На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, вказуючи на те, що з 1988 року вони перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За час шлюбу мешкали в с.Зелене Новотроїцького району Херсонської області. В 2009 році [PERSON] покинув оселю та виїхав за межі Новотроїцького району та по теперішній час місце його перебування не відоме. З цієї причини 02.02.2017 року вона звернулася до Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області із заявою про розшук [PERSON] [INFO], однак встановити його місце перебування не вдалося, що підтверджується довідкою Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП. Просить визнати [PERSON] [INFO] безвісно відсутнім з 22.04.2009 року. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, просила її задоволити. Представник заінтересованої особи до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без їх участі, проти задоволення заяви не заперечує. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] у 2009 році поїхав у невідомому напрямку, відомостей де він знаходиться від нього не надходило, за останнім місцем проживання він не зявляється, його місце знаходження їм невідоме. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року за місцем її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування громадянина [PERSON] за місцем його проживання підтверджується показами свідків, довідкою наданою начальником Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області, з якої вбачається, що проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження [PERSON] не надалось можливим. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, заявником у справі. Дані про їх зацікавленість у результаті розгляду справи відсутні, їх покази об'єктивно підтверджуються письмовими доказами по справі і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, зацікавлена особа: Управління державної служби міграції України в Херсонській області, вказуючи на те, що після припинення шлюбних відносин між нею та [PERSON], останній в серпні 2013 року виїхав із свого місця проживання і до цього часу про його місцеперебування нічого не відомо, його пошуки ніяких результатів не дали. Просить визнати його безвісно відсутнім для виїзду їхньої спільної неповнолітньої дитини за межі державного кордону України. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав, просив визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] в кінці травня 2013 року виїхав в невідомому напрямку і зник, до цього 2 роки проживав в с. Чкалове Новотроїцького району Херсонської області. За останнім місцем проживання він не з'являється, його місцезнаходження їм невідоме. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року за місцем її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування громадянина [PERSON] за місцем його проживання підтверджується показами свідків, довідкою з Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області від 19.11.14 року № 02-15/157 згідно якої [PERSON] на території Чкалівської сільської ради не зареєстрований і не проживає. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, представником заявителя у справі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України та

Outcome: approved