Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна в якій вказує, що [PERSON]І, [INFO], яка є його донькою, з 19.12.1989 року перебуває на обліку в диспансерному відділенні Чернівецької обласної психіатричної лікарні з діагнозом глибокої розумової відсталості та являється інвалідом дитинства І групи довічно. Відповідно до висновку психоневрологічного МСЕК від 13.04.2017 року [PERSON] поставлено діагноз ДЦП. Зазначає, що внаслідок вказаних обставин, вона не розуміє власних дій та не може керувати ними, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати її недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном. В судовому засіданні заявник дав пояснення аналогічні викладеним в заяві, вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував протии визнання особи недієздатною, однак заперечив щодо призначення заявника опікуном. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], яка є донькою заявника (відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІІ-МИ № 361138 від 18.12.1983 року), з 19.12.1989 року перебуває на обліку в диспансерному відділенні Чернівецької обласної психіатричної лікарні з діагнозом глибокої розумової відсталості та являється інвалідом дитинства І групи довічно. Вказані відомості підтверджуються довідкою лікара психіатра та довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 008477, 332736. Окрім того, відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи № 149 від 28.03.2018 року, [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі глибокої розумової відсталості внаслідок органічного враження ЦНС. За своїм психічним станом, в силу наявного у неї хронічного психічного захворювання, вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вдповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст.ст. 41,55 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Таким чином на підставі досліджених судом доказів встановлено, що існують підстави для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки остання страждає хронічним психічним та не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. У такому випадку заява в частині визнання особи недієздатною та встановлення щодо неї опіки підлягає задоволенню. Однак вимога заявника про призначення його опікуном над [PERSON] судом задоволена бути не може, оскільки як випливає із аналізу норм чинного законодавства, яке регулює порядок встановлення опікунства, суд може встановити опіку виключно за поданням органу опіки та піклування. Під час розгляду справи, до суду не надходило подання про призначення опікунства від органів уповноважених на здійснення таких функції. За таких умов заява у цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial