Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

заявник [PERSON] просить суд встановити йому факт належності правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 053403/5025 від 21.09.1995 року за №151 та Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 130 від 21.09.1995 року за №24, де вона зазначена як за [PERSON] замість [PERSON] . Через вказану помилку заявник не в змозі розпорядитися своєю власністю на дані земельні ділянки, а тому просить подану заяву задовольнити. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, подавши до суду письмову заяву, в якій свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Представник заінтересованої особи Відділ №3 у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечив, незважаючи на належне повідомлення судом про час і місце розгляду справи, заперечень на подану заяву від заінтересованої особи до суду не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , документом, що посвідчує її особу є паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Буським РВ УМВС України у Львівській області 13.09.2002 року. Однак у виданому на її ім`я Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 053403/5025, виданого на підставі рішення Буської міської ради від 04.04.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 151 на земельну ділянку загальною площею 0,10 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в [ADDRESS] та Державному акті на право приватної власності на землю серії ЛВ № 130, виданого на підставі рішення Буської міської ради від 04.04.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 124 на земельну ділянку загальною площею 0,14 га, цільове призначення для ведення підсобного господарства, що розташована в [ADDRESS] , ім`я заявниці помилково записано [PERSON] замість [PERSON] . Зважаючи на те, що в усіх інших правовстановлюючих документах ім`я заявниці записано вірно, а саме: у її паспорті громадянина України [NUMBER] , ідентифікаційному номері [NUMBER] , відповідно описана заявником помилка в державних актах є очевидною, а тому суд вважає, що згадані державні акти належить заявниці. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до чинного законодавства України виправлення орфографічних помилок та внесення змін у правовстановлюючі документи, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, не допускається, встановлення факту належності правовстановлюючого документа надасть заявнику можливість реалізувати своє право на розпорядження земельною ділянкою, що належить йому на праві приватної власності, тобто породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved