Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: 1/3 частку квартири, за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло №Дз-299, яке видане 02 березня 02.03.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради, яке зареєстроване Криворізьким БТІ в реєстровій книзі №55П-194-194 . Зазначає, що 19 листопада 2019 року звернулася до [PERSON] державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки спадщину після її смерті вона прийняла фактично, оскільки відповідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 року та ст. 549 Цивільного кодексу України від 18.07.1963 року, була зареєстрована разом із померлою матір`ю на день її смерті за однією адресою. Але постановою від 19.11.2019 року № 1480/0214/0231 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, посилаючись на те, що при огляді документів було виявлено, що документи, які б підтверджували факт родинних відносин між заявником, [PERSON] , та [PERSON] , як між донькою та матір`ю, відсутні. Окрім того, було виявлено, що у правовстановлюючому документі на вищевказану 1/3 частку квартири, що належала померлій, у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] , виданому 02.03.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради, зазначені наступні дані померлої - « [PERSON] осія [PERSON] », а у свідоцтві про смерть [NUMBER] , виданому 29 листопада 1994 року відділом РАГС виконкому Дзержинської районної у місті ради народних депутатів, а/з про смерть №1168 від 29.11.1994 року, зазначені дані померлої - як « [PERSON] ». Таким чином неможливо підтвердити належність правовстановлюючого документу та самої 1/3 частки квартири саме померлій [INFO] - [PERSON] . При цьому за даними спадкової справи, як зазначає державний нотаріус у постанові, будь-які інші спадкоємці в установлений законодавством строк із заявами про прийняття спадщини не зверталися та відповідно до даних, наданих відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, інші спадкоємці, які були б фактично зареєстровані разом із померлою на день її смерті за однією адресою, та як наслідок фактично прийняли спадщину - відсутні. Тому на підставі вищевикладеного для встановлення факту родинних відносин із померлою та встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу на 1/3 частку квартири по [ADDRESS] змушена звернутися до суду. Заявник зазначає, що вона народилася [INFO] у селі Красні Кошари Миколаївського району Одеської області. Померла [PERSON] була її матір`ю, але на теперішній час первинне свідоцтво про народження заявниці не зберіглося. У серпні 2019 року вона звернулася із запитом до Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо видачі повторного свідоцтва про народження. 28 серпня 2019 року заявниці було видане свідоцтво про народження серія [NUMBER] із позначкою «запис поновлено». Тобто на теперішній час актовий запис про її народження не зберігся і підтвердити документально те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була її матір`ю неможливо. Вказує, що [INFO] вона вийшла заміж та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У 1978 році мати з Цілинограда (Казахська PCP) переїхала жити до заявниці із чоловіком у Кривий Ріг, і до самої смерті, у листопаді 1994 року, вона проживала із нами та в тому числі у 1994 році прийняла участь у приватизації житла, в якому ми всі разом були зареєстровані. Крім того, щодо правовстановлюючого документу наголошує, що в свідоцтві про право власності на житло №Дз-299, виданому 02.03.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради, зазначені наступні дані співвласника 1/3 частки квартири по [ADDRESS] як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть [NUMBER] , виданому 29 листопада 1994 року відділом РАГС виконкому Дзержинської районної у місті ради народних депутатів, a/з про смерть №1168 від 29.11.1994 року, зазначені наступні дані померлої - « [PERSON] ». Вважає, що при оформленні свідоцтва про право власності було допущено технічну помилку і замість « [PERSON] » було написано « [PERSON] і [PERSON] », але при цьому сенс імені не змінено, а прізвище « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] » зазначені вірно. Просить визнати факт родинних відносин між нею та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, як між дочкою та матір`ю. Встановити факт належності правовстановлюючого документі на квартиру (її частку) з адресою: [ADDRESS] - свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 02.03.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області. Заявник [PERSON] до початку судового засідання надала заяву, в якій просить розглянути цивільну справу без її участі, вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Положеннями частини першої\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.. Згідно п. 1 ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК УКраїни). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно\~статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , про що відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, складено відповідний актовий запис № 1168 від 29.11.1994 року. На підставі свідоцтва про право власності від 02.03.1994р. за №Дз-299, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ії [PERSON] належало домоволодіння за адресою : [ADDRESS] (а.с.6). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2019 року з позначкою «запис поновлено» вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Красні Кошари, Миколаївський район, Одеська область, про що зроблено актовий запис № 1. Також в даному свідоцтві в графі «батьки» зазначено -прочерк (а.с.7). [PERSON] , 1938 р.н. та [PERSON] ,1939 р.н. уклали шлюб 1961 році, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.09.1961 р., актовий запис №1119 та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.11.2019р. державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситник О.О. вбачається, що заявнику [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та яка залишилась після смерті її матері [PERSON] , 1912 року народження, яка померла [INFO] (а.с.10). Пунктом 7\~Постанови Пленуму Верховного суду\~України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин заявнику необхідно для прийняття спадщини. Згідно положень п. 23\~ Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до відмітки в паспорті, [PERSON] 1939 р.н., дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 11.10.1943 року (а.с. 11). Водночас, з постанови державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситник О.О. від 19.11.2019 р. вбачається, що майно, яке належало [PERSON] , померлій [INFO] [PERSON] , прийняла фактично, оскільки відповідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року та ст.. 549 ЦК України від 18.07.1963 року, була зареєстрована разом із померлою матір`ю на день її смерті за однією адресою (а.с.10). Тобто факт проживання померлої [PERSON] разом із [PERSON] не оспорюється. Згідно свідоцтва про право власності від 02.03.1994р. за №Дз-299, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належало домоволодіння за адресою : [ADDRESS] (а.с.6). Окрім того, в правовстановлюючому документі на вищевказану 1/3 частку квартири свідоцтво про право власності на житло №Дз-299, виданому 02.03.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів зазначено одного із власників як « [PERSON] , проте в свідоцтві про смерть зазначено « [PERSON] ». Тобто можливо зробити висновок, що при написанні ім`я [PERSON] було допущено технічну помилку, а саме зазначено ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Отже судом встановлено, що у свідоцтві про смерть ім`я матері заявника зазначено як « [PERSON] »,тоді як в свідоцтві про право власності невірно зазначено як « [PERSON] ». Заявниця є рідною дочкою померлої [PERSON] . У зв`язку з тим, що документ, що підтверджує родинні відносини між матір`ю та дочкою, а саме свідоцтво про народження [PERSON] був втрачений, заявниця звернулась з повторним отримання свідоцтва про народження, однак в вищевказаному свідоцтві про народження відсутня відмітка про її батьків. Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч. 1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1\~ст.\~1258\~ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом норм\~статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України\~ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 вказаної вище Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст.294 ЦПК України\~ справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Пунктом 21\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2\~ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу на нерухоме майно необхідно заявнику для реалізації права щодо користування та розпорядження належним їй нерухомим майном. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved