Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 24 вересня 2018 року в м. Зугрес Донецької області. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що 24.09.2018 у м. Зугрес Донецької області померла її мати [PERSON] При зверненні 14.03.2019 до Приморського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті матері, оскільки виданий документ про смерть виданий установою, яка створена у порядку, не передбаченому законом. Встановлення факту смерті необхідно їй для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: заявник підтримує вимоги заяви; представник заінтересованої особи проти вимог заяви не заперечує (а.с.30,31). Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності сторін, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON], [INFO], померла 24 вересня 2018 року у м. Зугрес м. Харцизька Донецької області (а.с.11), причина смерті хронічна серцево-судинна недостатність, що підтверджується довідкою про причину смерті (а.с.12). У копії паспорта на імя громадянина України [PERSON], вказано, що вона народилася 02 січня 1933 року в с. Кірове м. Макіївка Донецької області (а.с.21). Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно підтверджується, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.15-17). Згідно з свідоцтвом про народження, [PERSON] народилася 21 березня 1957 року в м. Зугрес м. Харцизька Сталінської області, її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.18). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, підтверджено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], 19 жовтня 1990 року уклали шлюб (а.с.19); який було розірвано 17 травня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.20). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 05 серпня 1994 року (а.с.20). 14.03.2019 [PERSON] Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області видано відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла 24.09.2018, у зв`язку з пред`явленням документу, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (а.с.14). \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою № [NUMBER] від 31.10.2017 [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] взята на облік внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання: [INFO] (а.с.26). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Частиною 6 розділу 5 встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Судом встановлено, що [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, її смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦС на підставі свідоцтва про смерть, що видано органом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Україні. Таким чином, заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла 24.09.2018 у м. Зугрес м. Харцизька Донецької області, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Факт смерті [PERSON] підтверджується дослідженими судом доказами. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для держаної реєстрації смерті матері.

Outcome: approved