Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Заявник [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] внаслідок систематичного вчинення домашнього насильства останнім. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що з березня 2012 року по даний час [PERSON], який є її колишнім чоловіком, систематично вчиняє дії, які підпадають під ознаки, передбачені п.3 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відносно неї та їх спільної дитини [PERSON], [INFO], цивільного чоловіка заявниці [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей заявниці [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та матері заявниці [PERSON], [INFO]. Внаслідок вищезазначеного в провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають кримінальні провадження №№12016100030000021 та 120161000300005304. Крім того, заявниця зазначає, що її з [PERSON] спільний син - [PERSON], [INFO], боїться батька, не хоче з ним спілкуватися. [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS], в якій зареєстрована заявниця та четверо її малолітніх дітей та яка, як вказує заявниця, належить її матері [PERSON] Крім того, [PERSON] постійно розшукує заявницю задля помсти. [PERSON] неодноразово зверталась до поліції з приводу вчинення [PERSON] домашнього насильства. З огляду на викладене, [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даною заявою, відповідно до вимог якої просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON], в якому визначити наступні заходи тимчасового обмеження прав останнього та покладення на нього обов'язків із вимогою: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання - перебування в квартирі за адресою: [ADDRESS]; 2) усунення перешкод у користуванні майном за адресою: [ADDRESS] для заявниці [PERSON] та її сім'ї [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], квартири за адресою: [ADDRESS], що є об'єктом права власності [PERSON], матері заявниці, - шляхом негайного виселення [PERSON]; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною [PERSON], [INFO] (окремо повідомити про це адміністрацію спеціалізованої середньої школи №53 з поглибленим вивченням німецької мови м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 16/18), шляхом заборони відвідування дитини батьком в школі №53 та інших навчальних закладах, що відвідує дитина; 4) заборона наближатися на визначену відстань до 2 км місця проживання, перебування, навчання, роботи, інших місць частого відвідування заявниці [PERSON] та її сім'ї [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю [PERSON] та членів її сім'ї [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; 6) заборона вести листування, телефонні переговори із заявницею [PERSON] та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], або контактувати з ними всіма або з кожним окремо через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб; 7) обмежувальний припис стосовно [PERSON] видати на максимальний строк на 6 (шість) місяців. 8) звільнити заявницю від судових витрат у відповідності до ч.3 ст. 350-5 ЦПК України. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала вимоги, викладені у заяві, та просила суд про їх задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. За даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи. Вислухавши пояснення заявниці, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.12.2006 року. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Як встановлено у судовому засіданні, на даний час [PERSON] перебуває у фактичному шлюбі з [PERSON], з яким вони мають спільних малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, наявними в матеріалах справи Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти). Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON], заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї фізичне та психологічне насильство, а також психологічне насильство стосовно спільного з ним малолітнього сина [PERSON], [INFO], та дітей заявниці [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Частиною 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначається, зокрема, такий захід тимчасового обмеження прав кривдника, як заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. З довідок про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи, наявних в матеріалах справи, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання заявниці [PERSON] та її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак, як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] та її сім`я мають намір проживати за вказаною адресою, однак, на час розгляду заяви не проживають, у зв'язку з перешкодами, які чинить заінтересована особа. Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів, квартира [ADDRESS] не є об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] або особистою приватною власністю [PERSON], а тому вимога про усунення перешкод у користуванні даною квартирою не підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 350-4 ЦПК України та ч.2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству». Судом встановлена наявність спору між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення місця проживання спільної дитини [PERSON], [INFO], а також спору щодо квартири за адресою: [ADDRESS]. Надані заявницею матеріали не містять доказів вчинення домашнього насильства [PERSON] по відношенню до неї та її сім'ї за останні два роки. З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для видачі обмежувального припису, а тому відмовляє в задоволенні заяви. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису відносяться за рахунок держави.

Outcome: dismissed