Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, яка обґрунтована тим, що він народився 06 квітня 1959 року в місті Ташкент Узбекистан та його матірю є [PERSON], [INFO]. 15 травня 1967 року помер його брат - [PERSON], якому на момент смерті належало домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, провулок Волзький, 20. Зауважує, що у звязку зі втратою свідоцтва про його народження, він не маю змоги оформити право власності на майно, яке залишилось після смерті брата в порядку спадкування тим самим підтвердити родинні відносини з братом. На підставі викладеного просить встановити факт того, що він є сином [PERSON], [INFO], яка померла 30.11.2011 року, та рідним братом [PERSON], [INFO], який помер 07.04.2018 року. Заявник в судове засідання не зявився надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності , вимоги заяви підтримав. Зацікавлена особа в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зауваживши, що заперечень проти задоволення даної заяви не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії заяви про видачу паспорту до Центрального РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області від 27.03.2015 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФЮ №930083 від 10.04.1964 року між [PERSON] та [PERSON] 10.04.1964 року було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-КА № 080673 [PERSON], народився 15.05.1967 року, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.06.2012 року встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], яка померла 30.07.2011 року. Крім того, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] є однією ж і тією ж особою У відповідності до свідоцтва про смерть серії ІІ-НО №030489, 07.04.2018 РОУ помер [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2012 року за реєстровим №1-3841 та від 23.04.2013 року за реєстровим №1-1063, які видані державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] на момент смерті належало домоволодіння , яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, провулок Волзький, 20 . Як вбачається з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК країни суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до частини 1 статті 16\~Цивільного кодексу\~України (далі за текстом -ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Враховуючи наявні протиріччя у доданих до заяви документах, в частині зазначення по-батькові [PERSON], та відсутність належних та достовірних доказів того, що саме [PERSON], є матірю заявника, суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених вимог заяви, у звязку з чим останні задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed