Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: факту того, що у договорі дарування серії ААВ № 633231 від 18.02.1997 року, згідно якого [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: вул.. Первомайська, 22 в с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району Одеської області, невірно вказано прізвище заявника «Сінячев» замість вірного «Синячов», і вищезазначений договір дарування квартири дійсно належить заявнику [PERSON]. Неправильне написання прізвища заявника стало йому перешкодою в здійсненні його права власності на нерухоме майно, в звязку з чим він звертається до суду. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити та розглядати справу без застосування технічного запису судового засідання. Представник зацікавленої особи в судове засідання на зявився, про день слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується підписом у судовій розписці. Причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 18 лютого 1997 року мати заявника [PERSON] подарувала своєму синові [PERSON] житловий будинок, що розташований за адресою: вул.. Первомайська, 22 в с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району Одеської області. На підставі договору дарування заявник є власником житлового будинку, що розташований за адресою: вул.. Первомайська, 22 в с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району Одеської області. На даний час заявник має намір реалізувати нерухоме майно, яке належить йому згідно договору дарування, але при зборі документів виявив, що в договорі дарування та паспорті заявника маються розбіжності у написанні прізвища, а саме невірно вказано прізвище заявника «Сінячев» замість вірного «Синячов». Згідно п. 2 ст. 26 ЦК України фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. За п. 2 ст. 27 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, державної влади, їхніх посадових осіб, не може обмежувати можливість фізичної особи не заборонені законом цивільні права та обовязки, крім випадків, коли таке обмеження передбачено Конституцією України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фату належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвище, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, встановивши факт, що в договорі дарування серії ААВ № 633231 від 18.02.1997 року, згідно якого [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: вул.. Первомайська, 22 в с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району Одеської області, невірно вказано прізвище заявника «Сінячев» замість вірного «Синячов», і вищезазначений договір дарування квартири дійсно належить заявнику [PERSON]..

Outcome: approved