Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Заявник звернувася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року і по теперішній час. Свої вимоги обґрунтовує тим, що народився заявник [INFO] у місті Носівка Чернігівської області. З того часу постійно проживає в Україні. З квітня 1959 року по грудень 1984 року працював у місті Києві , там же і проживав. Рішенням Ленінградського районного народного суду м. Києва від 18.04.1985 року був позбавлений права проживання в квартирі [ADDRESS]. З 1986 року проживає в м. Носівка в батьківській хаті. З жовтня 1992 року по липень 2000 року працював на різних підприємствах та установах м. Носівка. У 1986 році при пожежі згорів його паспорт, з того часу паспорта не має. Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 1991 р. необхідно для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» та отримання паспорту громадянина України. Наявність судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 р. або на 13 листопада 1991 р. є вимогою, передбаченою підпунктами «в» п. 8 та 9 Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» від 27.03.2001 р. № 215/2001 р. У судовому засідання заявник вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, у судовому засіданні не заперечувала у задоволенні вимог заяви [PERSON] Допитані в якості свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] приблизно із кінця 1980 р. і по теперішній час. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], народився [INFO] у м. Носівка Носівського району Чернігівської області , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно копії повідомлення ВГІРФО Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві , [PERSON], [INFO], уродженець м. Носівка Чернігівської області дійсно документувався паспортом серії [NUMBER], 02.10.1980 року Святошинським РУГУ МВС України в м. Києві ( раніше Ленінградським РВВС м. Києва). Дані підтверджені журналом форми №2. Належність до громадянства України підтвердити не мають можливості. ( а.с.4). Згідно копії довідки форми 1 [PERSON], який народився [INFO] у м. Носівка Чернігівської області, у 1980 році отримував паспорт. ( а.с. 5) Згідно копії рішення Ленінградського районного народного суду міста Києва від 18.04.1985 року [PERSON] визнаний таким, що втратив право на житло квартири [ADDRESS]. ( а.с. 6-7). Копія домової книги підтверджує факт того, що заявник значився прописаним у м. Носівка із часу свого народження, проживав разом з батьками, сестрою та двома братами. ( а.с. 8-9). Згідно копії трудової книжки [PERSON] в період з 1959 по 2000 роки працював на різних підприємствах м. Києва та м. Носівки. ( а.с. 10-17). Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на теріторії України в певний час. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно [PERSON] для отримання паспорту громадянина України. Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується поясненнями заявника, свідків та наявними у матеріалах справи доказами. Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт постійного безперервного проживання [PERSON] на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved