Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Заявник зазначив, що в період з 21.05.1942 по 26.10.1945р.р. був вивезений на примусові роботи до Німеччини. В 2001 та 2004р.р. Українським національним фондом «Взаєморозуміння і примирення» йому було призначено та виплачено компенсаційну виплату за рахунок коштів німецького Федерального Фонду «Пам'ять, відповідальність та майбутнє», оскільки німецька сторона визнала його жертвою нацистських переслідувань. Через викладене заявник звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації з заявою про надання йому статусу жертви нацистських переслідувань. Протоколом № 2 від 28.10.2010р. засідання комісії по установленню статусу жертви нацистських переслідувань Управління йому було роз'яснено необхідність звернення до суду з встановленням факту належності ряду правовстановлюючих документів, оскільки його дата народження в них не співпадає з датою народження, згідно паспорту. Оскільки в позасудовому порядку зробити це неможливо, просить встановити факт належності йому: -хронологічної довідки с. Червоний Яр Маківської сільради Нововасилівського району за роки окупації німцями та списку осіб, які були примусово вивезені до Німеччини з території с. Червоний Яр Маківської сільради Нововасилівського району Запорізької області; -реєстраційного листа на репатріанта, який пройшов перевірку 30 червня 1945 р. в таборі № 221 в м. Везенберг (Німеччина) -анкету на громадянина СРСР, який повернувся на територію СРСР через Польський кордон, заповнену Чернігівським РВ УНКВС УРСР по Запорізькій області 26 жовтня 1945 р. -довідки №17/18-09 від 25.08.2009 р. про виплату [PERSON] грошових коштів за рахунок коштів німецького Федерального Фонду; -справи [PERSON] № Н-020692 щодо отримання грошової компенсації за примусові роботи у роки Другої світової війни на території Німеччини. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі. Представник Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації проти задоволення заяви не заперечує. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши в судовому засіданні як свідка представника заявника [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п.5 ч. 1 ст. 234, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.10.1996р. Чернігівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області заявнику був виданий паспорт громадянина України з зазначенням дати народження - 01.07.1926р. (а.с.8). Підставою для видачі такого паспорту слугував поновлений на підставі розпорядження № 25р від 1982р. виконкому Чернігівської районної ради народних депутатів Запорізької області актовий запис про народження № 08 від 10.03.1982р. Приазовського райвідділу РАЦС в Запорізькій області (а.с.9). Надалі заявником було з'ясовано, що фактично він народився 25.05.1926р., оскільки Державним архівом Запорізької області йому надано запис про народження № 40, складений 28.05.1926р. відділом ЗАГС при Прангенауській сільраді Молочанського району Мелітопольського округу (а.с.18). На підставі викладеного актовий запис про народження № 08 від 10.03.1982р. Приазовського райвідділу РАЦС в Запорізькій області Приазовським районним відділом ДРАЦС було анульовано (а.с.13, 71), і повторно видано свідоцтво про народження, згідно якого заявник народився 28.05.1926р. Відповідно, 27.04.2010р. Чернігівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області йому було видано паспорт громадянина України з зазначенням вірної дати народження - 25.05.1926р (а.с.7). Протоколом № 2 від 28.10.2010р. засідання комісії по установлення статусу жертви нацистських переслідувань Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації йому було роз'яснено необхідність звернення до суду з встановленням факту належності йому ряду правовстановлюючих документів, оскільки його дата народження в них не співпадає з датою народження, згідно паспорту (а.с.25-26). Так, у хронологічній довідці с. Червоний Яр Маківської сільради Нововасилівського району за роки окупації німцями зазначено, що «жертв и могил в населенном пункте нет. Угнано в Германию 8 душ и один добровольно уехал. [PERSON] [INFO] года угнан» (надалі російською - мова оригіналу) (а.с.27). Згідно «списка угнанных г-н в Германию пос. Червоный яр к/за Червоний прапор Маковского с/совета Н.Василевского района, [PERSON], [INFO], угнан 21.05.1942» (а.с.28). Згідно «регистрационного листа на прошедшего регистрацию в лагере № 221 дислоцирующегося в населенном пункте г.Везенберг, [PERSON], [INFO], уроженец д. Червоный Яр Нововасилевського района Запорожской области, малограмотный, без специальности, проживал по месту рождения, рабо тал в колхозе, 10.09.1943г. насильно увезен в Германию, содержался в концлагере, г. Гамбург, по освобождению англичанами передан советской власти, удостоверение о направлении на постянное место жительства получил, убыл на лагерь 26.07.1945г.» (а.с.36). Зазначений реєстраційний лист складено реєстраційною комісією НКВС СРСР, на заявника як репатріанта, який пройшов перевірку 30 червня 1945 р. в таборі № 221 в м. Везенберг (Німеччина). Згідно «анкеты гражданина СССР, возвратившегося в СССР через Польскую границу, [PERSON], [INFO] уроженец с.Маковка Васильевского района Запорожской области, проживавший в [ADDRESS], в октябре месяце 1942 года насильно увезен в Германию» (а.с.39-42). За довідкою №17/18-09 від 25.08.2009 р., [PERSON], [INFO]., виплачено грошові кошти за рахунок коштів німецького Федерального Фонду «Пам'ять, відповідальність та майбутнє» (а.с.43), після перевірки матеріалів його справи № Н-020692 щодо отримання грошової компенсації за примусові роботи у роки Другої світової війни на території Німеччини (а.с.44-52). Опитана у якості свідка представник заявника [PERSON] суду пояснила, що знайома з заявником та членами його родини з 2007р. Вони переїхали з с. Олександрівка до смт Чернігівка і проживали поруч з її батьками. Покійна дружина заявника пояснювала їй, що у заявника виникли проблеми з підтвердженням трудового стажу, і попросила її допомогти написати заяви, з метою вирішення цього питання. Поговоривши з заявником, свідок зрозуміла, що в його документах допущено помилку в даті народження. Сам він пояснював, що народився в травні, в с.Маківка, в багатодітній сім'ї, наймолодшим. Коли розпочалася війна, поїхав з матір'ю та сестрою в с. Червоний яр, звідки в 1942р. був примусово вивезений на роботу в Німеччину. Везли його зі станції (нині - Василівка), на потязі, декілька днів. Приїхав він в м. Дріттен (стара назва), як зрозумів - до концтабору, оскільки його привели до огородженої колючим дротом території, з бараками та охороною. Після огляду медкомісією відправили на військовий завод, який виробляв снаряди. У концтаборі він перебував до травня 1945 року, до звільнення англійськими військовими, переданий військам СРСР як радянський громадянин. Декілька місяців його особа уточнювалася, і лише 26.10.1945 року він повернувся на Батьківщину. Заявник неграмотний, може тільки розписуватися. На яких підставах відповідні посадові особи НКВС СРСР заповнили документи з його репатріації - пояснити не може, він розписувався де казали, прочитати не міг. Піднімати та перевіряти на відповідність ці документи після війни не було потреби. До осіб, які працювали в Німеччині, оточуючі ставилися як до ворогів народу аж до «хрущовської відлиги». Заявник працював у колгоспі, одружився. В 1970р. почалася паспортизація колгоспників. Зі слів рідних та записів у погосподарькій книзі с.Олександрівка була визначена дата його народження - 01.07.1926р., поновлений актовий запис про народження та у 1982р. видано перший паспорт, на той час громадянина СРСР. В подальшому ця дата зазначалася у всіх документах на його ім'я. В 2001 та 2004р.р. Українським національним фондом «Взаєморозуміння і примирення» заявнику було призначено та виплачено компенсаційну виплату за рахунок коштів німецького Федерального Фонду «Пам'ять, відповідальність та майбутнє», оскільки німецька сторона визнала його жертвою нацистських переслідувань. Перевірка документів, які дають право на виплату, проводилася німецькою стороною, і тривала п'ять років. Свідок особисто, в 2008-2009р.р., спілкувалася з жителькою с.Червоний яр, Герчиновою, уродженою німкенею, яка пояснювала, що в роки німецької окупації її змусили спавпрацювати з тогочасною владою. Зокрема, вона складала списки осіб, які підлягають вивезенню до Німеччини, і достовірно пам'ятає, що у цих списках був Аверін, і що його вивезли на примусову працю. Разом з цим, в подальшому при оформленні заявнику пенсії, з'ясувалося, що дата його народження - невірна, і, після неодноразових запитів в обласному архіві знайшовся первинний запис про народження. Відповідно, поновлений актовий запис був погашений, і заявнику видали новий, з вірною датою. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту заяви та поданих до неї документів не вбачається, що є особи, які заперечують факт належності заявнику правовстановлюючих документів. Також не вбачається, що встановлення такого факту вплине на права чи інтереси інших осіб. Заявник не має іншої можливості внести виправлення в документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення На підставі викладеного, враховуючи пояснення свідка по справі, письмові докази в її матеріалах, судом встановлено факт належності заявнику правовстановлюючих документів. При цьому суд приймає до уваги неграмотність заявника, що підтверджується як поясненнями його представника, так і документами у справі (зокрема, і копією військового квитка (а.с.19). Викладене не дає суду сумніватися в тому, що перевірити написане у правовстановлюючих документах він не мав змоги. Суд враховує, що остаточно і достовірно дата народження заявника була встановлена лише у 2009р., за даними Державного архіву Запорізької області. Крім того, суд приймає до уваги, що в 2001 та 2004р.р. Українським національним фондом «Взаєморозуміння і примирення» заявнику було призначено та виплачено компенсаційну виплату за рахунок коштів німецького Федерального Фонду «Пам'ять, відповідальність та майбутнє», оскільки німецька сторона вже того часу визнала його жертвою нацистських переслідувань. Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved