Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із даною заявою, де уточнивши вимоги просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є її батьком. В своїй заяві заявник посилалась на те, що з 1962 року її мати [PERSON] ( [PERSON] до шлюбу з [PERSON] та батько [PERSON] стали проживати однією сім`єю в с. Миколаївка Софіївського району Дніпропетровської області. В цьому ж селі, [INFO] народилась вона. Так як, її батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі, то графа про батька була заповнена зі слів матері. Однак, досі так і не зрозуміло, чому в цій графі відсутнє прізвище та ім`я по батькові батька, а лише вказано його ім`я російською « [PERSON] ». Вона, її мати та батько [PERSON] проживали однією сім`єю від самого її народження та іншого батька вона не знала. Офіційно шлюб між її батьками був укладений 07 травня 1983 році, однак ще до її народження у військовому квитку батька його дружиною зазначена її мати [PERSON] . [INFO] її мати [PERSON] померла. [INFO] помер її батько [PERSON] . Однак оформити свої спадкові права на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , вона не має можливості, оскільки у свідоцтві про народження його не вказали її батьком. Заявник у судовому засіданні обставини викладені в заяві підтвердила, наполягала на її задоволенні. Заінтересована особа Софіївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд заслухавши доводи заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази, надавши їм оцінку в їх сукупності, прийшов до такого. Судом встановлено, що [INFO] в с. Миколаївка Софіївського району Дніпропетровської області, народилася заявниця [PERSON] (а.с.6). Її батьками у свідоцтві про народження вказано: мати [PERSON] , а батьком [PERSON] . Як вбачається з копії актового запису про народження заявника № 111 від 06.11.1963 року, в графі батько відсутнє прізвище та ім`я по батькові батька, а лише вказано його ім`я російською « [PERSON] », а мати [PERSON] . У військовому квитку [PERSON] , [INFO] , виданого 10 серпня 1963 року Софіївським районним військом комісаріатом Дніпропетровської області, вказано в графі сімейне положення: одружений, жінка [PERSON] (а.с.11). Отже, з викладеного слідує, що на час народження заявника, її мати [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , а тому відповідно ім`я [PERSON] вказано в свідоцтві про народження заявника, як ім`я її батька, що зокрема свідчить про його батьківство щодо заявника. Крім того, як зазначено в довідці Виконавчого комітету Софіївської селищної ради №156 від 13.02.2019, [PERSON] , 1940 року народження, дійсно проживав з [PERSON] ( [PERSON] )., та [PERSON] , 1963 року народження за адресою: с. Миколаївка, Софіївського району Дніпропетровської області (згідно приписів у погосподарській книзі за 1974-1975-1976-1977-1977 р.) (а.с.15). Також, в подальшому 07 травня 1983 року між [PERSON] та [PERSON] до шлюбу з [PERSON] , був укладений шлюб (а.с.12). Окрім вищевикладеного, факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] підтвердили у судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона рідна сестра заявниці по матері. В шістдесятих роках її мати [PERSON] стала проживати однією сім`єю із [PERSON] . Від цих відносин у них народилась заявниця. Заявниця є донькою [PERSON] , яку він виховував від самого народження. Свідок [PERSON] пояснила, що знає заявницю від самого народження. Заявниця є донькою [PERSON] , яку він завжди називав тільки донькою. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] чоловік її тітки, тобто її дядько. Заявниця, їх донька, а відповідно її двоюрідна сестра. [INFO] мати заявника [PERSON] померла (а.с.14). [INFO] помер батько заявника [PERSON] (а.с.8). У оформленні спадкових прав після смерті батька [PERSON] , заявнику постановою нотаріуса відмовлено, оскільки спадкоємцем не підтверджено факт її знаходження у родинних відносинах із спадкодавцем, а саме у її свідоцтві про народження батьком сказаний « [PERSON] » (російською мовою). Таким чином, встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати свої права на отримання спадщини. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у\~ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених уст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми\~КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно ч.ч.2,3\~ст.53 КпШС\~(яка діяла на час виникнення правовідносин) в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Також, як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) можу бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття,а факту материнства батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування і інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи. Отже, виходячи з аналізу викладеного у сукупності з наявними доказами, суд вважає, заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved