Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вимоги заяви мотивує наступним. Заявник [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,48 га, яка знаходиться в адміністративних межах Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 04.12.2003 року Нижньосірогозьким районним відділом земельних ресурсів заявнику видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. На даний час заявник має намір здійснити реєстрацію земельної ділянки в державному реєстрі речових прав не нерухоме майно, з метою переукласти договір оренди землі. Як зазначає заявник, посадові особи органу державної реєстрації вивчили подані ним документи та повідомили про наявність розбіжності у зазначенні його прізвища, а саме, у вищевказаному державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено прізвище «[PERSON]», а за паспортом «[PERSON]». На звернення до правонаступника органу, що видав зазначений державний акт - Відділу Держгеокадастру у Нижньосірогозькому районі, про внесення виправлення у зазначенні його прізвища, заявнику [PERSON] було відмовлено. З огляду на викладене, заявник був вимушений звернутись до суду з даною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої подану заяву підтримав в повному обсязі. Від Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, відповідно до змісту якої заяву підтримали в повному обсязі, заперечень щодо встановлення факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON], у зв'язку з раніше допущеною технічною помилкою, не мають. За даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Згідно копії посвідки про народження серії [NUMBER] (а.с. 15) та копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 10), заявник [PERSON] народився [INFO] року. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER], заявнику [PERSON] в порядку спадкування належить 1/2 частка земельної частки (пая), яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Кірова та складається з земельної ділянки розміром 12,0 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала матері заявника [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 02.10.2001 року Нижньосірогозькою районною адміністрацією (а.с. 12). Як вбачається з копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 04.12.2003 року Нижньосірогозьким районним відділом земельних ресурсів Нижньосірогозької селищної ради, заявнику на праві власності належить земельна ділянка площею 5,48 га, яка знаходиться в смт Нижні Сірогози, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак, в даному документі неправильно зазначено прізвище заявника, а саме: «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]» (а.с. 14). Листом Відділу у Нижньосірогозькому районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.10.2017 року №П-29/0-0.30/143-17 заявнику [PERSON] було відмовлено у внесенні виправлень до вищезазначеного правовстановлюючого документа (а.с. 13). Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи зі змісту п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 04.12.2003 року Нижньосірогозьким районним відділом земельних ресурсів Нижньосірогозької селищної ради на ім'я «[PERSON]», належить саме заявнику [PERSON], що підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Встановлення даного факту необхідно заявнику для реєстрації прав власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заяви [PERSON] повністю знайшли своє підтвердження в наявних у матеріалах справи доказах, що вказує на наявність правових підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved