Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Заявник вказує на те, що на початку вересня місяця 2016 року, її рідний брат [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Громада, Любарського району, Житомирської області, покинув місце проживання [ADDRESS] , та до цього часу не повернувся. Подальші пошуки брата позитивного результату не дали, а тому вона звернулась із заявою до відділу поліції, на основі якої було відкрите кримінальне провадження №12020060210000008, від 11.01.2020 року за статтею 115 Кримінального кодексу України - умисне вбивство. Відомостей про його місце перебування немає з вересня місяця 2016 року, тобто протягом останніх чотирьох років, що дає всі підстави вважати, що на даний час його немає в живих, оскільки протягом всього періоду часу він будь-яких відомостей про себе не повідомляв, за місцем проживання не з`являвся, вжитими заходами розшуку місце його перебування встановити не вдалося, за її заявою порушено кримінальне провадження щодо умисного вбивства її брата. Оголошення [PERSON] , померлим, необхідне для оформлення спадщини після смерті батьків, так як він також є спадкоємцем першої черги, оскільки на момент смерті матері - [PERSON] проживав із нею та фактично прийняв спадщину. Однак протягом понад чотирьох років її брат [PERSON] , відсутній за місцем проживання, відомості про його місце перебування відсутні, є велика вірогідність його смерті, а тому її брата необхідно оголосити померлим. Саме тому [PERSON] , просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Громада, Любарського району, Житомирської області, померлим. [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Ствердила, що її брат [PERSON] проживав з мамою у с. Громада до 2009 року. Коли у 2009 році згорів будинок, мама переїхала проживати до заявниці, а брат проживав у знайомого Горохівського в будинку, який розташований через декілька будинків у с. Громада до 2016 року. У вересні 2016 року Горохівський повідомив їй що [PERSON] пішов у центр села та не повернувся. Зазначила, що з братом не спілкувалась, місця роботи не мав, сім`ї не мав, зловживав спиртними напоями, затіював бійки. Останній раз бачила брата у 2015 році. Щодо дій які вчинялись заявницею для розшуку брата, зазначила, що у 2020 році звернулась до правоохоронних органів. Запевнила суд, що якби брату було щось необхідно, він звернувся б за допомогою до неї. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити. Зазначив, що заява відповідає вимогам ЦПК України. У заяві наведені достатні та переконливі аргументи для визнання [PERSON] померлим. Додав, що закон жодним чином не покладає обов`язку на заявницю взнавати, ходити, цікавитись можливим місцезнаходженням людини. Представник Любарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання на розгляд справи не з`явився, але від начальника відділу надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що є рідним братом [PERSON] . Ствердив, що близьких стосунків з [PERSON] не підтримував, так як він вів неправильний спосіб життя. Зі слів сестри знає, що [PERSON] проживав у Горохівського та у вересні 2016 року пішов похмелитись та не повернувся. Останній раз бачив брата у 2014 році. Запевнив суд, що коли б [PERSON] був живий уже б з`явився. Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідка, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. [INFO] народилась [PERSON] , актовий запис № 1, свідоцтво серії [NUMBER] . Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 14 листопада 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 68. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 31. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00029583442. Постановою приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу Соляра В.М., від 29.01.2019 року № 49/02-31 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку площею 2,0338 га., цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої 1823183300:02:002:0002, що розташована на території Громадської сільської ради Любарського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 1,8160 га., цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої 1823183300:02:002:0001, що розташована на території Громадської сільської ради Любарського району Житомирської області по смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з тим, що не подані документи, що підтверджують право померлої на земельні ділянки. Крім [PERSON] та [PERSON] спадкоємцем померлої є її син [PERSON] , який спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. 11 січня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за номером № 12020060210000008, що стверджується копією витягу з ЄРДР. Фабула: 10 січня 2020 року до Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшла заява від [PERSON] про те, що на початку вересня місяці 2016 року її рідний брат [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Громада, Любарського району Житомирської області покинув місце проживання [ADDRESS] та до цього часу не повернувся, де [PERSON] , знаходиться не відомо. Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] прописаний за адресою: с. Громада. Згідно довідки Стрижівського старостинського округу (с. Громада) Любарської селищної ради № 118 від 16.02.2021 року, по Стрижівському старостинському округу Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області [PERSON] , [INFO] за останні чотири роки за місцем проживання не з`являвся і не давав ніякої звістки. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 4 ст. 293 ЦПК України, у випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У частині 1 статті 46 ЦК України зазначено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Пунктом 13 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК (1502-06), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частинами 1 та 2 статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що заявниця вказує на той факт, що її брат [PERSON] , з вересня 2016 року залишив місце свого проживання та з того часу про нього немає жодних звісток. Подальші пошуки [PERSON] , позитивних результатів не дали. Однак, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, показів свідка та пояснень заявника встановлено, що на підтвердження обґрунтувань, які викладені у заяві не додано належних та достатніх доказів, які б дали змоги дійти до обґрунтованого переконання про те, що дійсно з вересня 2016 року [PERSON] , покинув місце свого проживання. Окрім того, встановлено, що лише 11.01.2020 року заявник звернулась до Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою про зникнення [PERSON] , доказів вжиття будь-яких інших заходів з його пошуку до заяви не додано. Отже, у зв`язку з відсутністю доказів, які підтверджують вжиття [PERSON] , заходів по встановленню місця перебування брата [PERSON] , та у зв`язку з відсутністю доказів, які прямо чи безпосередньо вказували б на наявність подій, які давали б підстави припускати його зникнення при певних техногенних умовах або ж умовах надзвичайної ситуації, що давало б можливість припустити його загибель то на підставі таких доказів, які додано до заяви можна зробити висновок про його відсутність виключно з 11.01.2020 року з моменту звернення із заявою до правоохоронних органів. Стосовно довідки із Стрижівського старостинського округу (с. Громада) у якій зазначено, що [PERSON] , за останні чотири роки за місцем проживання не з`являвся та не давав ніякої звістки, суд, на підставі внутрішнього переконання ставиться критично, оскільки у довідці не зазначено жодних матеріалів або ж фактичних даних на підставі яких вона видана, а лише наявне формальне твердження, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку повнолітнього, дієздатного громадянина України звітувати перед органом місцевого самоврядування про місце свого перебування. Стосовно причин звернення до суду на які посилається заявник, а саме, що визнання померлим [PERSON] , необхідно з метою використання свого права на спадкування по смерті [PERSON] то судом досліджено, що заявнику відмовлено у реалізації її спадкового права виключно з тих причин, що нотаріусу не подано правовстановлюючі документи на майно померлої, а не з причин відсутності [PERSON] . Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed