Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначає, що 07 січня 2005 року помер її батько [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], який протягом тривалого часу хворів. Записи про його смерть ніде не робилися, на розтин тіло не направлялось в звязку із скрутним матеріальним положенням в сімї. 19.04.2017 року заявник звернулась до відділу РАЦС із заявою про видачу їй свідоцтва про смерть батька, але їй було відмовлено. Тому заявник [PERSON] просить суд встановити факт смерті її батька [PERSON], [INFO], який проживав в [INFO] і помер 07.01.2005 року. В судовому засіданні представник заявника за довіреністю [PERSON] заяву [PERSON] підтримав і просив задовольнити, оскільки її батько помер 07 січня 2005 року, на той час його на розтин у Прилуки не возили, так як він хворів, помер вдома і його мати не дозволила везти його на розтин, і тому на момент смерті не видали свідоцтво про смерть. На даний час виникла необхідність у заявника оформити спадщину після смерті батька, але немає підтверджуючого документу про його смерть. Представник заінтересованої особи Болотницької сільської ради [PERSON] заяву [PERSON] підтримав і не заперечував проти її задоволення. Дійсно [PERSON] помер 07 січня 2005 року, його мати не дала дозволу везти його на розтин у Прилуки, хоча сільська рада надавала транспорт. Тоді викликали працівників міліції та прокурора. Сільська рада не мала права видати свідоцтво про смерть [PERSON], поскільки він був молодий і не було медичного свідоцтва про смерть. Так його і поховали без документів. Свідки [PERSON] та [PERSON] судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] помер на Різдво у 2005 році, до цього часу з грудня 2004 року він лежав у лікарні, звідти його привезли вже лежачим. Мати не дозволила везти його на розтин, так його і поховали. Суд, заслухавши сторони, свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні згідно копії свідоцтва про народження Серії І-ЕЛ № 289892 від 25.09.1973 року, [PERSON] народилась 30 серпня 1973 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 253194 від 18.06.1994 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження (повторного) серії ІІ-АВ № 786787 від 22.05.1969 року [PERSON] народився 24 грудня 1951 року (а.с.10). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 12.04.2017 року у Державному реєстрі відсутній актовий запис про смерть [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно довідок Болотницької сільської ради від 11.04.2017 року [PERSON] був зареєстрований [INFO]. На даний час з 2005 року інформація про [PERSON] відсутня (а.с.6-7). Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 17 Закону України «про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5 (у редакції від 24.12.2010 року) підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], крім того свідки в судовому засіданні підтвердили факт смерті [PERSON] саме 07 грудня 2005 року в с. Болотниця Талалаївського району, де він і похований. Аналізуючи вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] 07 грудня 2005 року в с. Болотниця Талалаївського району знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадкове майно після смерті батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved