Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO], Державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 7,7800 га, виданого Новопсковською селищною радою Луганської області 14 лютого 2003 року на ім'я «[PERSON]». В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що [INFO] помер її чоловік -[PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки площею 7,7800 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 14.02.2003 Новопсковською селищною радою Новопсковського району Луганської області. Інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину, та спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні. Заявник як єдиний спадкоємець спадщину фактично прийняла, так як на час відкриття спадщини проживала разом з чоловіком, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку вона позбавлена можливості, так як у свідоцтві про смерть прізвище, чоловіка зазначене як «[PERSON]», а у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку його прізвище вказане як «[PERSON]». Встановлення факту належності Державного акту на право власності на землю [PERSON], який помер [INFO], має для неї юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Заявник в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві просить розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 04 лютого 2003 року, заявник [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 16.03.1964 Осинівським сільським ЗАГС Новопсковського району Луганської області, «[PERSON]» (російською мовою), [INFO], 16.03.1964 уклав шлюб з «[PERSON]» (російською мовою), після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище «[PERSON]» (російською мовою). Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 24.02.2017 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Крім того, згідноДержавного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 14.02.2003 Новопсковською селищною радою Новопсковського району Луганської області, «[PERSON]», який проживає в смт.Новопсков, належала земельна ділянка площею 7,7800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новопсковської селищної ради Луганської області. У встановлений законом строк, заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Заявник отримала свідоцтво про право на спадщину серії [NUMBER] від 23.08.2017 (зареєстровано в реєстрі за №1692) на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS]. 22.05.2017 приватний нотаріус Новопсковського районного нотаріального округу Чернявська І.В. зареєструвала спадкову справу після [PERSON], [INFO], який помер [INFO], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47806312 від 22.05.2017. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.08.2017 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області, що залишилася після померлого [INFO] [PERSON], у зв'язку з тим, що в Державному акті на право власності на землю анкетні дані власника вказані як «[PERSON]». В даний час заявник бажає реалізувати своє право на спадщину, як спадкоємець першої черги за законом на земельну ділянку, але не може цього зробити, оскільки в правовстановлюючих документах на спадкове майно допущені помилки, а саме: у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] прізвище чоловіка заявника помилково вказане як «[PERSON]», тоді як правильно- «[PERSON]». Відповідно до чинного законодавства, допущені помилки в правовстановлюючих документах являються перепоною для реалізації заявником права на спадщину. Факт належності [PERSON], померлому [INFO], Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], його трудовою книжкою від 12.08.1955 та вкладишем до трудової книжки серії [NUMBER] від 13.09.1977 на ім'я «[PERSON], [INFO]» (російською мовою), договором оренди землі від 05.12.2010, укладеним між ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» та [PERSON] стосовно земельної ділянки, належної останньому на підставі державного акту на землю серії [NUMBER], виданого Новопсковською селищною радою Новопсковського району Луганської області, 26.12.2002. Встановлення факту належності померлому [PERSON] правовстановлюючого документу є фактом, що має юридичне значення, а саме дає заявнику змогу реалізувати своє право на спадщину, а саме на право власності на земельну ділянку площею 7,7800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новопсковської селищної ради Луганської області Виходячи з наведеного, вивчивши матеріали справи, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вважає вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. У відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення витрати заявникові не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved