Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений 22 січня 2003 року секретарем виконкому Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за №12 на ім'я [PERSON] виданий [PERSON]. У судовому засіданні 29 серпня 2017 року заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити. [PERSON] пояснила, що її батько [PERSON] мав рідну тітку по лінії батька [PERSON], яка власної сім'ї не мала та проживала з племінником до самої смерті. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла свій земельний пай батьку заявника [PERSON] Однак при складанні заповіту у прізвищі тітки допущено помилку та замість правильного [PERSON] надруковано «[PERSON].». Батько заявника прийняв спадщину після смерті тітки шляхом постійного проживання з спадкодавцем, а заявник прийняла спадщину після смерті батька. Однак помилка у написанні прізвища тітки у заповіті перешкоджає заявнику отримати свідоцтво на право на спадщину на її майно, яке було успадковане її батьком. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання, призначене на 04 жовтня 2017 року не з'явилися. Представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 32). Заінтересована особа, приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І., в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просить дану справу розглянути без її участі. (а.с. 28). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, заслухавши заявника, її представника, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] відповідно до даних копії паспорта громадянина України [NUMBER] (а.с.6), народилася [INFO] в с. Валіївка Білопільського району Сумської області. До одруження заявник мала прізвище [PERSON], яке змінила після укладення шлюбу на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.8). Батьком заявника був [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER](а.с.9). [PERSON] помер [INFO] в с. Валіївка Білопільського району Сумської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], він народився [INFO] в селі Валіївка Штепівського району Сумської області, його батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 14). З копії архівної довідки, наданої Державним архівом Сумської області від 15.12.2014 р. за №С-233 (а.с. 16), вбачається, що у метричній книзі Варваринської церкви с. Верхня Верхосулка Лебединського повіту Харківської губернії за 1904 рік під №77 є запис про народження [PERSON], дата народження: [INFO], дата хрещення: 12 листопада 1904 року, батьки : батько - [PERSON], мати - [PERSON]. З копії архівної довідки, наданої Державним архівом Сумської області від 15.12.2014 р. за №С-234 (а.с. 17), вбачається, що у метричній книзі Варваринської церкви с. Верхня Верхосулка Лебединського повіту Харківської губернії за 1902 рік за №62 є запис про народження [PERSON] (так у документі), дата народження: [INFO], дата хрещення: [INFO], батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Таким чином, з вищезазначених доказів вбачається, що [PERSON] була рідною тіткою батька заявника [PERSON]. З копії державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] (а.с.10), вбачається, що [PERSON], жительці с. Валіївка на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19.03.2002 року №90 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 3,115 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). За життя [PERSON] 22 січня 2003 року склала заповіт, посвідчений секретарем Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яким заповіла свій земельний пай своєму племіннику [PERSON] (а.с. 11). У даному заповіті прізвище спадкодавця записане як «[PERSON]». З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданої на запит суду приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Юрченко А.М., вбачається, що заповіт [PERSON], [INFO], зареєстрований у реєстрі за №39440972, стан: чинний, дата посвідчення: 22 січня 2003 року, місце посвідчення: Сумська область, Білопільський район, Верхосульська сільська рада, місце зберігання: [ADDRESS] (а.с. 50). З інформації наданої на запит суду Верхосульським старостатом Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 25.09.2017 р. (а.с. 52), встановлено, що заповіт [PERSON], посвідчений 22 січня 2003 року за №12 виконкомом Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області не відмінявся та неперезаповідався. Даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за №39440972. На території Верхосульського старостату іншої особи з прізвищем, ім'ям, по батькові [PERSON], ніж та яка народилася [INFO] та проживала в [ADDRESS] та померла [INFO] немає. [INFO] [PERSON] померла в селі Валіївка Недригайлівського району Сумської області у віці 103 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 12). З довідки, що видана виконавчим комітетом Верхосульсько сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с.15) вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], постійно до дня смерті проживала в селі Валіївка Білопільського району Сумської області. Спадкоємцем померлої є її племінник [PERSON], який до дня смерті своєї тітки проживав разом з нею і спільно вели підсобне господарство, а після її смерті розпорядився речами померлої. Спадкоємцем померлого [PERSON] є його дочка [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та ж особа, тому заповіт складений від імені [PERSON], посвідчений 22 січня 2003 року секретарем виконавчого комітету Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за №12 на ім'я [PERSON], належить [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в селі Валіївка Білопільського району Сумської області. Факт прийняття спадщини за заповітом [PERSON] після смерті його тітки [PERSON] підтверджується копією спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. (а.с. 36-37), витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі зміни місця зберігання спадкової справи (а.с. 43). Спадщину [PERSON] прийняла його дочка [PERSON], заявник по справі. Дана обставина підтверджується копією спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], наданої приватним нотаріусом Білопільського нотаріального округу Бойко О.І. (а.с. 38-42), та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 44). Помилка у заповіті [PERSON], а саме неправильне прізвище спадкодавця «[PERSON]», позбавляє можливості заявника прийняти спадщину батька, що у свою чергу прийнята ним за заповітом після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також і факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. На підставі викладеного,

Outcome: approved