Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , понад п`ять років починаючи з 26 лютого 2014 року по [INFO] до дня смерті останньої. В обґрунтування заяви покликається на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 26 лютого 2014 року заявниця з чоловіком постійно проживали з [PERSON] за вищевказаною адресою, утримували та доглядали за нею до дня її смерті, вели спільне господарство та побут, здійснювали ремонт будинку, а остання на випадок своєї смерті обіцяла вчинити на ім`я заявниці заповіт на належний їй на праві власності житловий будинок. У встановлений законодавством строк як спадкоємець четвертої черги, що проживала із спадкодавцем понад п`ять років до часу її смерті, звернулась до Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, отримала відмову в оформленні спадкових прав на спадщину через неможливість підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем. Зазначила, що [PERSON] не є її рідною тіткою, проте знайома з нею впродовж усього її життя, оскільки народилась і проживала у с.Мала Горожана Миколаївського району Львівської області, у них склались дружні відносини, які згодом переросли у сімейні. У зв`язку з цим, просила суд встановити факт її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років. У судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] заяву підтримали з підстав, що в такій викладені. Просили суд заяву задовольнити. В судове засідання від 09.12.2021 не з`явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Миколаївської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява щодо розгляду справи за відсутності представника, у вирішенні справи покладався на розсуд суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у пунктах 2, 23 постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу на те, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі ч. 4 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с. Мала Горожана Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №144, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З метою прийняття спадщини за законом, 30 липня 2021 року заявник [PERSON] звернулася до Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , однак отримала відповідь про те, що для прийняття спадщини після смерті [PERSON] необхідно звернутись до суду із заявою про встановлення фату спільного проживання однією сім`єю не менше п`яти років зі спадкодавцем. Згідно з актом №419 від 29 липня 2021 року, складеним старостою Новосілко-Опарського старостинського округу Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області за свідченнями сусідів [PERSON] , [PERSON] , заявниця [PERSON] , [INFO] , фактично проживали у [ADDRESS] , протягом семи років з 2014 року, а саме з моменту смерті чоловіка [PERSON] - [PERSON] без реєстрації. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 12 листопада 2012 року, виданого Новосілко-Опарською сільською радою Львівської області, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №087637 від 23 листопада 2012 року, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності. Як випливає із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори 07 жовтня 2014 року, спадкоємцем майна [PERSON] , 1950 р.н., який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] , що складається з 1/2 частки житлового будинку разом з господарськими будівлями, що за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Новосілко-Опарського старостинського округу Миколаївської міської ради, Стрийського району Львівської області від 06 травня 2021 року №241 [PERSON] , [INFO] , після смерті [PERSON] , жителя [ADDRESS] , який помер [INFO] , надавала допомогу його дружині [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: вели домашнє господарство, здійснювали ремонт будинку, встановили пам`ятник на могилі померлого [PERSON] , займалися похованням останнього. [PERSON] займалася похованням [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до довідки Новосілко-Опарського старостинського округу Миколаївської міської ради, Стрийського району Львівської області від 29 липня 2021 року №415 на момент смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була одинокою, протягом останніх семи років [PERSON] фактично проживала разом з нею зі своєю сім`єю, а саме: чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , не були. [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , піклувалася про неї, вели спільне господарство, побут, мали взаємні права та обов`язки, після її смерті займалася похованням. Із довідки №411 від 29.07.2021, виданої Новосілко-Опарським старостинським округом Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, встановлено, що останнім місцем реєстрації [PERSON] була адреса: [ADDRESS] . Заповіт від імені останньої у виконавчому комітеті Новосілко-Опарської сільської ради Миколаївського району Львівської області та у Новосілко-Опарському старостинському окрузі Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, не посвідчувався, заборон і арешту на майно померлої [PERSON] не накладалось. Як видно з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право спадщину) №66980257 від 25 жовтня 2021 року відсутні відомості, щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , тобто інших спадкоємців після смерті вказаної особи не виявлено. Відповідно до акту №10 від 22.11.2021 ПП УК «Мегаполіс» [PERSON] , [INFO] , та її дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте за такою адресою не проживають. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] , який є чоловіком заявниці [PERSON] , надав показання про те, що у будинку [ADDRESS] із дружиною та [PERSON] проживали з 2014 року після смерті чоловіка останньої. За час спільного проживання здійснювали за нею догляд, вели спільне господарство, займались її похованням, оскільки родичів та близьких осіб вона не мала. Вказав, що чоловік померлої [PERSON] є далеким родичем його дружини [PERSON] . Квартиру за адресою: [ADDRESS] , придбали у 2018 році, проте у такій не проживали. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали показання про те, що є сусідами [PERSON] , яка разом із чоловіком проживають у [ADDRESS] з 2014 року та до дня смерті [PERSON] , здійснювали за нею догляд, вели спільне господарство, займалися її похованням. За час їх спільного проживання будь-які родичі [PERSON] не відвідували, а чоловік останньої - [PERSON] , який помер [INFO] , є далеким родичем заявниці. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що такими беззаперечно підтверджено факт проживання заявниці [PERSON] однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , протягом останніх семи років, тобто з 2014 року до дня її смерті. Оскільки встановлення факту проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявниці юридичне значення та є необхідним для оформлення нею спадкових прав, законом не визначено іншого порядку встановлення такого факту, заяву необхідно задовольнити.

Outcome: approved