Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Заявник [PERSON]звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, за участю заінтересованої особи Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме, що він є сином [PERSON], який помер 03 червня 2003 року, посилаючись на те, що через наявність розбіжностей у написанні прізвища його батька у правовстановлюючих документах, він не в змозі оформити належним чином своїх спадкових прав в нотаріальній конторі на спадкове майно, що належало померлому батьку. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без присутності їх представника. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав суду показання про те, що [PERSON]є сином [PERSON], який помер 03 червня 2003 року. Заслухавши пояснення заявника, показання свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2003 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 144395, видане 04.06.2003 р. відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 753. Згідно свідоцтва про народження серії І-АГ № 541746 від 31.10.1968 р., видане ЗАГС міським бюро м. Тернопіль, актовий запис № 1184, вбачається, що заявник [PERSON] народився 15 серпня 1968 року,батьки зазначені як «[PERSON] та [PERSON]». Із свідоцтва про шлюб серії 1-КГ № 011848, видане повторно 26.05.2006 р. міським відділом РАЦС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 1265, встановлено, що батьки заявника зазначені як «[PERSON] та [PERSON]». Через дану розбіжність заявник не може належним чином оформити спадкові права, оскільки виник сумнів щодо родинних відносин заявника та його батька. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року з наступними змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що заявник є спадкоємцем після смерті свого батька та юридично оформити спадщину у нього не має можливості, суд приходить до висновку, що [PERSON]є сином [PERSON], який помер 03 червня 2003 року.

Outcome: approved