Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Москаленки, Богуславського району Київської області, визначивши дату її смерті [INFO] ,\~ місцем смерті: Україна, місто Донецьк, Донецької області, причина смерті Гострий інфаркт середньої тяжкості міокарда лівого шлуночка при гіпертензії. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , але не може оформити спадщину після її смерті, так як [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України, і на підставі свідоцтва про її смерть, яке видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, не можливо провести державну реєстрації смерті матері. Також заявник зазначає, що 20 листопада 2020 року він звернувся до\~ Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)\~ із заявою про видачу свідоцтва про смерть, але йому була надана письмова відмова у проведенні державної реєстрації смерті громадянки [PERSON] , [INFO] , відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть матері та оформлення спадщини, а тому просить встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, Україна. Представник заявника [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, та задовольнити заяву [PERSON] про\~ встановлення факту смерті його матері [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Заінтересована особа - Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника в судове засідання не направив та подав письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, вказавши при цьому, що заперечень з приводу заяви в них не має. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином померлої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.03.1977 року Пролетарським відділом ЗАГС. Факт смерті [PERSON] підтверджується наступними документами, які видані органами на тимчасово окупованій території України, а саме: копією свідоцтва про смерть, яке видане\~ 22 червня 2020 року Пролетарським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки; копією довідки про причину смерті [PERSON] від 22.06.2020 року. Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце народження: село Москаленки, Богуславського району Київської області, померла [INFO] в м. Донецьк, Пролетарський район. Згідно довідки про причину смерті вбачається, що [PERSON] померла [INFO] внаслідок гострого інфаркту середньої тяжкості міокарда лівого шлуночка при гіпертензії. Таким чином, зазначені документи підтверджують, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Донецьк, Україна. Відповідно до\~ ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 20 листопада 2020 року на заяву заявника [PERSON] , Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав відмову у проведенні державної реєстрації смерті з посиланням на те, що свідоцтво про смерть не може бути видано, оскільки заявником на підтвердження факту смерті [PERSON] , пред`явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). Суд вважає, що заявником надані достатні докази, якими підтверджується факт смерті\~ [PERSON] в м. Донецьк Донецької області, Україна з датою смерті [INFO] , а тому вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки м. Донецьк відноситься до тимчасово окупованої території України, то суд вважає поважною причину неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті [PERSON] за місцем проживання та вважає за необхідне встановити зазначений факт з метою забезпечення реалізації прав заявника. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у м. Донецьк Донецької області,\~ тобто на території, що не контролюється владою України, що унеможливлює реєстрацію факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті [PERSON] , для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved