Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить оголосити [PERSON], [INFO], що проживав за адресою: [INFO] - померлим з дня набрання рішенням суду законної сили. Заявник посилається на те, що у роки Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років її дідусь [PERSON] пропав без вісти. Після нього залишилася спадщина у виді житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами, який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Щорса, буд. 4. У живих залишилася її мати [PERSON] та її тітка [PERSON], які спадщину не оформили, однак продовжували жити у зазначеному будинку.\~ Відтоді минуло багато часу, про дідуся вона знає тільки з розповідей матері та тітки, які вже померли. У тітки були дві доньки, які на даний час померли. Будинок знаходиться в аварійному стані, виникла необхідність його реставрувати або знести, тому вона звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки не має свідоцтва про смерть спадкодавця, а саме її дідуся. Враховуючи, що минуло багато часу, а відомості про смерть дідуся не зареєстровано, виникла потреба у оголошенні його померлим в звязку з оформленням спадщини. Заявник [PERSON] в судове засідання з'явилася, доводи заяви підтримала, просила оголосити померлим її діда [PERSON], так як він ще у роки Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років зі слів матері та тітки був розстріляний німцями у себе вдома, а відомості про смерть дідуся не зареєстровано, виникла потреба у оголошенні його померлим в звязку з оформленням спадщини. Представник зацікавленої особи Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області у судове засідання не з'явився, однак їх представник надав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що проти заявлених вимог не заперечують, просить розглянути справу без їх присутності (а.с. 45). Представник зацікавленої особи Територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з'явився, однак їх представник надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника та вирішити справу на власний розсуд (а.с. 43). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона [INFO], мешкала по сусідству з сімєю [PERSON], сусіди розповідали, що [PERSON] у 1942 році розстріляли німці та він був похований у своєму городі, бачила могилу та хрест в городі [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа, яка пропала безвісті у звязку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення бойових дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його останнього проживання [INFO], протягом трьох років підтверджується зібраними у справі доказами. Згідно свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 13.01.1966 року, виданого виконкомом Лозівської міської Ради депутатів трудящих Харківської області взамін договору забудови в звязку з втратою правовстановлюючого документа, житловий будинок та надвірні будови за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Щорса, буд. 4, дійсно належить [PERSON] (а.с. 24-25). Що також підтверджується довідкою Лозівського БТІ від 30.11.2010 року (а.с. 20). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] мешкав за зазначеною вище адресою та у роки Великої Вітчизняної війни 1941-1945р.р. був розстріляний і похований, про що свідчать покази свідка [PERSON], надані у судовому засіданні та акт від 1966 року про обстеження домоволодіння за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Щорса, буд. 4 (а.с. 33). Однак факт смерті [PERSON] не зареєстрований, що підтверджується відповідним листом з Державного архіву Харківської області та з Головного територіального управління юстиції у Харківській області про відсутність інформації про смерть або пропажу [PERSON] (а.с. 31-32). Після вірогідної смерті [PERSON] залишилася спадщина у виді житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами, який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Щорса, буд. 4. Спадкоємцями майна були мати заявниці дочка спадкодавця [PERSON] (а.с. 29-30) та тітка заявниці дочка спадкодавця [PERSON] (а.с. 14), які спадщину не оформили, однак жили у зазначеному будинку, що підтверджується довідками з місця проживання та відповідні записи у домовій книзі (а.с. 21-23, 26-28).\~ Згідно свідоцтв про смерть, [PERSON] померла 24.03.1986р., [PERSON] померла 11.05.2009р. (а.с. 13-15). У тітки були дві доньки [PERSON] та Людмила, які померли (а.с. 12, 17). Заявник [PERSON] у травні 2016 року звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 757/02.31 від 10.05.2016 року, оскільки не має документів, які б підтверджували смерть спадкодавця [PERSON] (а.с. 35). Задоволення заяви заявниці має для неї юридичне значення та необхідне для оформлення спадщини. Відповідно до правових позицій, викладених в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів зазначених у заяві. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України, передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] судом у точності не може бути встановлено, тому його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved