Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO],Україна яка померла 31 серпня 2016 року у смт. Шахтарський м. Довжанськ (Свердловська) Луганської області. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що він доводиться рідним сином померлої [PERSON], яка померла в наслідок хронічної недостатності кровообігу ІІБ-ІІІ, атеросклеротичний кардіосклероз, церебросклероз ІІІ. При звернені до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Довжанського міського відділу державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для отримання свідоцтва про смерть йому було відмовлено у його видачі, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому вона була вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті матері. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, просив суд розглянути справу у його відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи, Довжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про можливе задоволення вимог з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії ГД №276626 [PERSON] доводиться рідним сином [PERSON] /а.с.5/. З копії паспорту заявника, [PERSON] вбачається, що він є громадянином України /а.с.7/. Відповідно до копії паспорту виданого на імя [PERSON], при житті вона також була громадянкою України /а.с.4-5/. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №16 від вересня 2016 року, виданого Шахтарською амбулаторією ДЗ «Свердловська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої Луганської народної республіки, [PERSON], [INFO] померла 31 серпня 2016 року; місце смерті : [ADDRESS], причина смерті: хронічна недостатність кровообігу ІІБ-ІІІ, атеросклеротичний кардіосклероз, церебросклероз ІІІ. /а.с.6/. Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Суд оцінює це лікарське свідоцтв як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належної форми. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Довжанським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 17 листопада 2016 року, [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому він був вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті матері /а.с.9/. Згідно п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту… смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». За ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.» Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою .Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання» За п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.» Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.» Таким чином, заявником [PERSON] було доведено, що він дійсно доводиться рідним сином [PERSON], яка померла на непідконтрольній території України, де була похована за місцем свого фактичного мешкання, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved