Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що 07.04.2009 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно-житловий будинок, земельну ділянку, він є спадкоємцем першої черги за законом, але мати залишила заповіт на все майно, про що він дізнався в нотаріальній конторі, він має право на обов’язкову частку у спадщині, в установлений шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але не може оформити свої спадкові права, оскільки мати після його народження вдруге вийшла заміж і змінила прізвище, а тому документально не підтверджується факт, що померла [PERSON] була його матір’ю. Заявник просить суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла 07.04.2009 року. В судовому засіданні заявник подану заяву повністю підтримав. За ухвалою суду від 30.04.2014 року до участі в розгляді даної справи в якості заінтересованої особи залучено [PERSON], яка в судове засідання не з’явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник заінтересованої особи – Білоцерківської районної державної нотаріальної контори до суду не з’явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла заява щодо розгляду справи без участі представника нотаріальної контори. Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 07.04.2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, що стверджується копією свідоцтва про її смерть. Як вбачається з копії спадкової справи № 319/2009, [PERSON] залишила заповіт на все своє майно на ім’я [PERSON], який посвідчено 21.03.1991 року секретарем виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, зареєстровано в реєстрі за № 37. [PERSON] також залишила заповіт на земельну частку /пай/ розміром 3,344 га в межах Фурсівської сільської ради на ім’я Завалішиної /[PERSON]/ [PERSON], який посвідчено 16.03.2005 року секретарем виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, зареєстровано в реєстрі за № 43. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] шляхом подання 16.09.2009 року та 05.08.2009 року до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини; [PERSON] в установлений законом строк спадщину не прийняв, а 25.03.2014 року надав до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори заяву про те, що на спадкове майно не претендує, звертатися до суду про продовження строку для прийняття спадщини не буде. Згідно постанови державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 08.04.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини [PERSON] та [PERSON], що слідує з копії цієї постанови. Той факт, що спадкодавець [PERSON] була матір’ю заявника, підтверджується наступними доказами. Так, в свідоцтві про народження [PERSON] [INFO] його батьками значаться: [PERSON] та [PERSON]. В матеріалах спадкової справи є копія свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 28.06.1953 року у виконавчому комітеті Чмирівської сільської ради Білоцерківського району, після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Бичок. З листа відділу ДРАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 11.04.2014 року слідує, що актові записи про шлюб за 1942 рік та про розірвання шлюбу за 1947-1953 роки на [PERSON] та [PERSON] відсутні. З показів свідка [PERSON] [INFO], який до 1958 року проживав в с. Чмирівка, добре знає заявника та його сім’ю, слідує, що мати заявника проживала з [PERSON], а потім вийшла заміж за [PERSON], заявник проживав з матір’ю та вітчимом, дівоче прізвище його матері – [PERSON]. Аналогічні покази дав свідок [PERSON] [INFO], який весь час проживає в с.Чмирівка. В матеріалах справи є довідка Фурсівської сільської ради Білоцерківського району від 15.04.2014 року, в якій вказано на те, що згідно обліково-реєстрових даних погосподарських книг за 1946-1965 роки, [PERSON] народився 26.04.1946 року, батьки-Ткаленко [PERSON] та [PERSON], яка в 1953 році реєструє шлюб з [PERSON] та змінює прізвище на Бичок; [PERSON] проживав з матір’ю та вітчимом до 02.12.1965 року, коли був призваний на службу. До дня смерті матері він постійно приїздив в с. Чмирівку, допомагав їй по господарству. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами стверджується той факт, що померла [PERSON] – мати заявника по справі. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 “Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв’язку з втратою годувальника та ін. За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов’язкова частка). Як встановлено судом і вказано вище, після смерті спадкодавця заявник у встановлений законом строк прийняв спадщину, але нотаріусом йому відмовлено в оформленні спадкових прав. Таким чином, встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадщини після смерті [PERSON], тобто, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, оскільки в цьому випадку заявник реалізує своє право на спадщину за законом. А тому враховуючи все наведене суд вважає за можливе встановити той факт, що померла [PERSON] була матір’ю [PERSON].

Outcome: approved