Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального напису. Свої вимоги мотивувала тим, що в 2018 році познайомилася із [PERSON] та почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Через деякий час останній був засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі. У заявниці та [PERSON] є спільна дитина, дочка [PERSON] , [INFO] . Крім цього, у заявниці на утриманні є ще двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх двох років заявниця проживає в м.Соснівка Львівської області. В травні 2021р. [PERSON] звільнився та приїхав в м. Соснівка, де проживає заявниця із дітьми. Зазначає, що [PERSON] з часу приїзду в м.Соснівка систематично вчиняє насильство відносно заявниці, яке стало відбуватись фактично щоденно. Заявниця неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявами щодо неправомірних дій [PERSON] .. Згідно відповіді Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області від 05.10.2021р., зареєстровано чотири звернення заявниці щодо неправомірних дій [PERSON] .. З даного приводу щодо [PERSON] складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, які розглянуті судом. 19.09.2021р. інспектором СРПП ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області винесено терміновий заборонний припис, однак такі заходи не сприяли припиненню неправомірних дій з боку [PERSON] протягом вересня-жовтня 2021р. [PERSON] практично щодня здійснює психологічне насильство відносно заявниці та дітей. З огляду на дані обставини щодо наявності фізичного та психологічного насильства, які чинить [PERSON] відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у зв`язку з чим просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на шість місяців, яким заборонити останньому наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи та інших місць частого відвідування заявниці, заборонити в будь-який спосіб спілкуватися з заявницею, заборонити вести листування, телефонні переговори або контактувати з заявницею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Представник заявниці [PERSON] - адвокат Брух А.О. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити. Заінтересована [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином через розмиіщення оголошення на сайті суду, що відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Приймаючи до уваги термінові строки розгляду заяв вказаної категорії, суд вважає за необхідне провести розгляд заяви за відсутністю заінтересованої особи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, перевіривши доводи, викладені заявником в обґрунтування викладених вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст. 1 цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 2018 року стала проживати із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У заявниці та [PERSON] народилась спільна дитина, дочка [PERSON] , [INFO] . З дослідження письмових матеріалів, а саме постанови Сокальського районного суду від 22.09.2021 року та постанови Сокальського районного суду від 18.10.2021р. встановлено, що [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушеннях за ч.1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу. Крім цього, 19.09.2021р. інспектором СРПП ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області винесено терміновий заборонний припис щодо [PERSON] .. За приписами п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. За змістом ч.2, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону). З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що з метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сім`ї слід видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким протягом 6 (шість) місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи та інших місць частого відвідування заявниці, заборонити в будь-який спосіб спілкуватися з заявницею, заборонити вести листування, телефонні переговори або контактувати з заявницею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved