Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті матері - [PERSON], померлої 23.06.2016 р. в м. Сніжне, Донецької області, що на даний час є тимчасово окупованою територією України. Враховуючи, що свідоцтво про смерть [PERSON], відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним та не створюєь правових наслідків, з метою реєстрації факту смерті, заявник просить суд, заяву задовольнити. Сторони у судове засідання не зявилися, подали письмові заяви про розгляду справа за своєї відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін, суд вважає за можливе, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п.2,3 ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матірю заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього. 24.06.2016 р. Снежнянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, Донецької області видано свідоцтво про смерть, з якого вбачається, що [PERSON], [INFO] померла 23.06.2016 р. у м. Сніжне Донецької області від хронічної обструктивного бронхіту, відповідно до довідки Центральної міської лікарні м. Сніжне, Донецької області від 23.06.2016 р. З довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 25.11.2014 р. №6508000398 та № [NUMBER], виданої УПСЗН, гр. України [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] проживали у [INFO], за адресою: [ADDRESS] та перемістились з тимчасово окупованої території України в м. Н.Каховка, Херсонської області, вул. Першотравнева, 14\\3. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. З матеріалів заяви вбачається, що 13.09.2016 р. за заявою [PERSON], начальником Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON], заявнику видано відмову у проведення державної реєстрації смерті [PERSON] у звязку з тим, що предявлений документ не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За таких підстав та враховуючи що [PERSON] позбавлений можливості звернутися до компетентних органів з заявою про отримання допомоги на поховання та оформити спадкові права, зважаючи на те, що померла мати заявника [PERSON] була громадянкою України та перебувала на час смерті в м. Сніжне, Донецької області у звязку вимушеною необхідністю перевірки стану та схоронності належного майна, суд не має сумнівів достовірності та правдивості встановленого факту, оскільки пояснення заявника викладені в заяві узгоджується з письмовими доказами, а тому враховуючи, що встановлення зазначеного факту зумовлено необхідністю оформлення соціальної допомоги та прийняття спадщини суд дійшов висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved