Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду 10.11.2016 року та просила суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], [INFO], померлою 27.04.2016 року, а саме встановити, що вони є рідними сестрами. В обґрунтування предявлених вимог вказала, що 10.12.2013 року помер її племінник [PERSON] син її рідної сестри [PERSON], яка після його смерті фактично прийняла спадщину у вигляді належної йому за життя 1/2 частини квартири [ADDRESS], власником іншої 1/2 частини якої була вона. 27.04.2016 року [PERSON] померла, заповітів за життя нею не складалось, а тому на успадкування належного їй за життя майна вона претендує як єдина спадкоємиця другої черги в порядку спадкування за законом. 05.11.2016 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва їй відмовлено у звязку з неможливістю встановлення між нею та спадкодавицею родинних відносин. Враховуючи те, що документи, які підтверджують родинні відносини між нею та померлою [PERSON] видавались ще за часів радянської влади та втратили свій первинний вигляд через неякісний папір, частина записаного на них тексту є нерозбірливою, перевірити достовірність внесених до них відомостей є ускладненим в силу наявності в Україні ускладненої політичної ситуації, а тому документів недостатньо для вчинення нотаріальної дії. Оскільки підтвердити факт родинних відносин між нею та спадкодавицею в позасудовому порядку встановити не можливо, тому з метою забезпечення можливості реалізації спадкових прав в подальшому вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання заявник та її представник [PERSON] не зявились, однак подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, предявлені вимоги підтримали. Представник заінтересованої особи Покровської районної у м. Кривому Розі ради в судове засідання не зявився, згідно заяви просив суд справу розглянути за його відсутності. За даних обставин з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, які не зявились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що за життя [PERSON] та її синові [PERSON] на праві спільної сумісної власності належало нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною площею 47,82 кв.м., житловою - 33 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності №Ж-423 від 05.04.2006 року та Витягом КП «Криворізьке БТІ» про реєстрацію права власності за №10448078 від 20.04.2006 року (а.с.8,9,10). В розумінні ч.2 ст.370 ЦК України частки співвласників є рівними та становлять по 1/2 за кожним. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як рідними матірю та сином підтверджується свідоцтвом про народження №105281 від 31.03.1970 року (а.с.11). 10.12.2013 року [PERSON] помер, що слідує зі свідоцтва про його смерть серії І-КИ № 54.04.49 від 11.12.2013 року (а.с.12). Згідно відповіді Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори за №12/02-14 від 10.01.2017 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.53-56), спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, жодних звернень спадкоємців до нотаріальної контори після його смерті не зверталось, заповітів від його імені не складалось та не посвідчувалось свідоцтво про право на спадщину не видавалось. 24.04.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується її свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 685208 від 27.04.2016 року (а.с.7). Після її смерті із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом звернулась [PERSON], посилаючись на те, що вона є рідною сестрою [PERSON] та єдиною спадкоємицею другої черги в порядку спадкування за законом з огляду на відсутність спадкоємців першої черги. Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] від 05.11.2016 року (а.с.15-16) у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у звязку з неможливістю встановлення між нею та спадкодавицею родинних відносин. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. В розумінні ст.3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, рідні сестри є родичами прямої лінії пятого ступеню споріднення. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо його підтвердження необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Як вказувала заявник, що також підтверджується свідоцтвами про народження № 2577863 від 19.11.1937 року та №Р4096027 від 04.03.1939 року (а.с.17, 20), батьками [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON], зміна прізвища підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ВГ № 401398 від 23.03.1991 року, а.с.21) є [PERSON] та [PERSON] Ільинична (рос.). При цьому, подані заявником документи в підтвердження факту родинних відносин між нею та спадкодавицею видавались органами РАЦС радянської влади СРСР та не зберегли свого належного первісного стану, частина тексту є нерозбірливою, документально підтвердити факт родинних відносин іншим чином вона не може. Втім, обставини наявності між [PERSON] та [PERSON] також не спростовано в ході судового розгляду будь-якими належними та допустимими доказами та ніким не оспорюються. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення\~\~факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між рідними сестрами необхідно заявникові для реалізації своїх спадкових прав на належне за життя сестрі нерухоме майно, у тому числі успадковане після смерті сина [PERSON], а встановити даний\~\~факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволенням вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності.

Outcome: approved