Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно заявлених вимог заявник просить суд: встановити факт, що [PERSON] є сином [PERSON] та встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Носівським райвідділом РАЦС Чернігівської області 10 березня 1977 року, прізвище заявника, як і прізвища батька та матері, записано російською мовою як « [PERSON] ». 10 квітня 1998 року Носівським РВ УМВС України в Чернігівській області йому було видано паспорт громадянина України, в якому його прізвище зазначено як « [PERSON] ». 21 квітня 1998 року Носівським РВ УМВС України в Чернігівській області його батьку було видано паспорт громадянина України, в якому його прізвище зазначено як « [PERSON] ». [INFO] помер батько заявнка - [PERSON] , [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги крім [PERSON] , є також є його мати [PERSON] (дружина [PERSON] ) та його брат - [PERSON] (син [PERSON] ). З метою прийняття спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Рекухи Р.Б., але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому нотаріус послався на відмінність його прізвища і прізвища батька ( [PERSON] та [PERSON] ). Крім того, нотаріус зазначив, що в ряді правовстановлюючих документів на майно, що належало померлому, його прізвище зазначено як « [PERSON] », а в інших як « [PERSON] ». Отже, для отримання спадщини заявнику потрібно встановити той факт, що [PERSON] є його батьком, а [PERSON] та [PERSON] є однією особою. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2021 року цивільну справу за заявою [PERSON] передано на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва за підсудністю. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення. Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Рекухи Р.Б. завірену належним чином копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 11 листопада 2021 року представником заявника [PERSON] - адвокат Кебкал С.М. подав до суду заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи лист приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Рекухи Р.Б. та додану до нього копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заявника [PERSON] - адвокат Кебкал С.М. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву просив задовольнити в повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, направили до суду клопотання про розгляд справи без участі учасника судового засідання та письмові пояснення щодо заяви, аналогічного змісту, в яких зазначили, що повністю підтверджують всі факти, що викладені [PERSON] в заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, також підтверджують, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , а також той факт, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою та просять задовольнити заяву в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України). Згідно п. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (а.с.22), батьками якого, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , складеного російською мовою, є « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.6). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 7, 105). 22 березня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Рекухи Р.Б. із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] (а.с.103). 22 березня 2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Рекухи Р.Б. із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] (а.с.104). Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, в матеріалах спадкової справи відсутні. 02 червня 2021 року [PERSON] склав нотаріально посвідчену заяву, якою підтвердив, що йому відомо про відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Також вказаною заявою повідомлено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини, наміру звертатися до суду для поновлення строку для прийняття спадщини не має, фактично в управління спадковим майном не вступав та не заперечує проти отримання свідоцтва про праву на спадщину [PERSON] (а.с.56). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 1993 року, виданого органом приватизації при Носівському цукрозаводі, квартира загальною площею 75,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної власності [PERSON] та членам його сім?ї [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8, 26, 119). Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 08 вересня 1993 року №4. Як вбачається з витягу із рішення 25 сесії 5 скликання 28 листопада 2008 року Носівська міська рада безоплатно передала [PERSON] у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна діл) площею 0,1000 га, та ведення особистого селянського господарства площею 0,0800 га із земель запасу Носівської міської ради (а.с.114). 03 березня 2009 року на підставі рішення 25 сесії 5 скликання Носівської міської ради від 28 листопада 2008 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №208720, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010985600141 (а.с.10, 27, 115). Також, 03 березня 2009 року на підставі рішення 25 сесії 5 скликання Носівської міської ради від 28 листопада 2008 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №208719, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0800 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010985600142 (а.с.9, 28, 116). 16 березня 2012 року державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Куічу Петру Олександровича, [INFO] , видано свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №416, на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області, загальною площею 0,4744 га, кадастровий №7423881400:02:001:0707 (а.с. 33, 117) Також, 16 березня 2012 року державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Чуєнко Л.А. [PERSON] , [INFO] , видано свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №418, на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області, загальною площею 3,1978 га, кадастровий №7423881400:02:001:0133 (а.с. 32, 118). 22 березня 2021 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Рекуха Р.Б. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв на спадщину за законом щодо вищевказаного спадкового майна (а.с. 29-31). Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Наявні в матеріалах справи документи та інформація виключає будь-який сумнів в існуванні факту родинних відносин між померлим [INFO] [PERSON] та заявником. Крім того, судом встановлено, що у правовстановлюючих документах існують розбіжності у написанні прізвища батька заявника а саме: прізвище батька заявника в різних документах вказано як « [PERSON] » та « [PERSON] ». При цьому інформація щодо інших даних батька заявника, зокрема, його ім`я та по-батькові, дати народження, місця проживання, є ідентичною, а тому виключає будь-який сумнів у тому, що документи, видані одній і тій самій особі. Вказані розбіжності у написанні прізвища спадкодавця є результатом орфографічної (технічної) помилки, а в правовстановлюючі документи не можливо внести відповідні виправлення. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення - є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню, шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення, передбачених п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, що також відповідатиме ефективному способу захисту порушеного права. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved