Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив встановити належність йому трудової книжки серії [NUMBER] від 01.07.1989 року; диплому серії [NUMBER] від 25.04.1980 року; військового квитка серії [NUMBER] від 16.05.1980 року. Свої вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що звернувся до Віньковецького відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Хмельницькій області з метою призначення пенсії за віком, однак згідно відповіді останнього до його страхового стажу не може бути враховано вказаний період роботи, так як у записах трудової книжки, диплому та військового квитка його прізвище записано з розбіжностями та не відповідає паспортним даним. В судове засідання заявник не з`явився, на ім`я суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без участі заявника, вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Справа розглянута без його участі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Надав до суду пояснення, яким зазначив, що через наявні розбіжності між первинними документами та паспортними даними заявника відсутні підстави для зарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу заявника, та просив розгляд справи про водити без представник заінтересованої особи. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява доведена належними доказами і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що у трудовій книжці заявника [NUMBER] від 01.07.1982 року його ім`я зазначено російською мовою « [PERSON] », у дипломі заявника [NUMBER] від 25.04.1980 року запис його імені російською мовою зазначено « [PERSON] » також у військовому квитку заявника [NUMBER] від 16.05.1980 року запис його імені російською мовою зазначено « [PERSON] ». Тобто у вищевказаних документах індивідуальні дані заявника вказано із розбіжностями відносно паспорту (серії [NUMBER] від 20.01.2016 року) та свідоцтва про народження заявника (серії [NUMBER] від 07.04.1977 року) - [PERSON] . Так, згідно п. 1 Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою ВР У \~«Про затвердження\~положень про\~паспорт громадянина\~України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» від 26.06.1992 Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Відповідно до довідки № 366 виданої 12 лютого 2020 року Віньковецькою селищною радою [PERSON] та « [PERSON] ышен [PERSON] » одна і та ж особа, дані про яку відображені в обліковій карті селищної ради за 2016-2020 роки. В усіх перерахованих вище документах зазначено [INFO] дату народження вказаної особи, що підтверджує її ідентичність. Так, дослідивши надані заявником документи, суд вважає доведеним те, що трудова книжка серії [NUMBER] від 01.07.1989 року, диплом серії [NUMBER] від 25.04.1980 року, належать [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Щодо належності\~йому військового\~квитка серії [NUMBER] \~від 16.05.1980\~року,\~ то\~факт належності такого\~документу не\~підлягає судовому розгляду,\~тому не\~може бути\~встановлений судом, адже відповідно до ст. 315 ч.3 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають, тому в цій частині заяву слід залишиги без розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що заявником надано достатньо доказів на підтвердження того, що при заповненні первинних документів про роботу та навчання, було допущено помилку у написанні імені заявника, в результаті чого заявник позбавлений права на призначення пенсії за віком. А тому з метою захисту законних прав та інтересів заявника, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги [PERSON] .

Outcome: partial