Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Заявник зазначає, що його брат [PERSON] страждає на психічне захворювання, є інвалідом ІІ групи. Він не може повною мірою усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, потребує постійного нагляду. Зважаючи на це заявник просить суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] недієздатним, та призначити заявника його опікуном. До суду надійшла заява від заявника, в якій він просить справу розглядати без його участі. Представник заінтересованої особи - Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області (як органу опіки та піклування) не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла 18 років (повноліття). Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи або визнати фізичну особу недієздатною в порядку, встановленому ЦПК України (статті 36, 39 ЦК України). Порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи визначено гл. 2 розд. ІV ЦПК України (статті 236-241). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до акта судово-психіатричного експерта (висновку амбулаторної судово-психіатричної комісійної експертизи № 206/14 від 02.06.2014 року), [PERSON], [INFO], страждає на хронічний психічний розлад і за станом здоров'я не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до вимог ч.1 статті 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки [PERSON] за станом здоров'я не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то в суду немає підстав для прийняття рішення про визнання цієї особи недієздатною. В даному випадку є підстави для прийняття рішення про визнання особи обмежено дієздатною. Окрім того, згідно з приписами ст.ст. 37, 59 ЦК України, над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування; піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно до подання, заявника пропонується призначити опікуном [PERSON] Зважаючи, що є підстави для визнання [PERSON] обмежено дієздатним, то над ним слід встановити піклування. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви. В суді були встановлені обставини, які надають підставу для визнання особи обмежено дієздатною відповідно до вимог ч.1 статті 36 ЦК України. Підстав для застосування положень ч. 1 ст. 39 ЦК України, відповідено до якої фізична особа може бути визнана судом недієздатною, немає. Застосування цієї норми було б можливим, якби особа внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна була усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial