Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є матірю [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявник народився 03.12.2002 року у м. Москва Російської Федерації, де на той час проживала його мати [PERSON]. На день народження та реєстрації народження заявника прізвище його матері було «Швабауер». Згідно з актовим записом про народження [PERSON] №1565 від 19.12.2002 року, вчиненого Хамовницьким відділом ЗАГС м. Москви, в графі «мати» значиться [PERSON], громадянка [PERSON]. Шлюб між матірю та батьком заявника був розірваний 24.03.2010 року у Хамовницькому відділі ЗАГС м. Москви, після розірвання шлюбу мати заявника залишила собі дошлюбне прізвище «Жукова». Мати заявника [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується її паспортом громадянина України. Відповідно до статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»від 20.11.2012 року №5492-VI, з наступними змінами, передбачено обовязок кожного громадянина України по досягненні 14 років отримати паспорт громадянина України, який посвідчує його особу та підтверджує громадянство України. Після виповнення заявнику чотирнадцяти років останній звернувся до міграційної служби із заявою про отримання паспорту громадянина України, однак йому було відмовлено у звязку із відсутністю підтвердження його приналежності до громадянства України. Окрім того, у документах має місце невідповідність прізвища заявника прізвищу матері як громадянки України. При цьому заявнику рекомендовано для вирішення даного питання надати підтверджуючий документ або рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що громадянка України [PERSON] є матірю дитини [PERSON] Таким чином, встановлення факту родинних відносин заявнику потрібно для отримання громадянства України, виходячи із положень статті 14 Закону України «Про громадянство України», за яким передбачено, що оскільки мати в нього є громадянкою України, то за її клопотанням він може бути зареєстрований як громадянин України, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] та законного представника заявника [PERSON] адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві (а.с.2-4), відповіді на відзив (а.с.34-35). В судовому засіданні представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги не визнав та просив в задоволенні останніх відмовити з мотивів, викладених у відзиві на заяву (а.с.29-31) та запереченні на відповідь на відзив (а.с.44-47). Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] народився 03.12.2002 року у м. Москва [PERSON], про що 19.12.2002 року Хамовницьким відділом ЗАГС м. Москви складено запис акту про народження №1565, його батьками значаться: батько [PERSON], громадянин [PERSON], мати [PERSON], громадянка [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії ІІ-МЮ №521022, виданого Хамовницьким відділом ЗАГС м. Москви 19.12.2002 року (а.с.5-6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІІ-МЮ №631254, виданого Хамовницьким відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви 24.03.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 22.03.2010 року на підставі рішення мирового судді 156 судового участка Одинцовського району Московської області від 10.03.2010 року було розірвано, про що 24.03.2010 року складено запис акту про розірвання шлюбу №167, після розірвання шлюбу присвоєно [PERSON] прізвище «Жукова» (а.с.9-10). Відповідно до паспорту громадянина України серії АВ №121279, виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 20.03.2000 року [PERSON], [INFO], являється громадянкою України (а.с.11). Як вбачається з показань свідків [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні наприкінці 2003 року [PERSON] привезла заявника до м. Вінниці на постійне місце проживання до своєї матері та бабусі заявника [PERSON]. З того часу заявник проживає разом з матірю та бабусею за адресою: вул. Агатангела Кримського, 26, м. Вінниця, навчається у школі і вважає себе українцем з народження. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються іншими доказами по справі, а саме: довідкою квартального комітету №8 від 30.03.2007 року №560, відповідно до якої остання видана [PERSON] про те, що вона проживає у [INFO] і разом з нею проживає її онук [PERSON], [INFO], батьки якого в даний час проживають у [PERSON] (а.с.14); довідкою міської дитячої поліклініки №1, відповідно до якої остання видана [PERSON], [INFO], про те, що він проживає [INFO], з 31.03.2004 року взятий на облік дитячою поліклінікою №1 і буде спостерігатись і надалі (а.с.14); довідкою комітету мікрорайону «Словянка» від 28.08.2018 року №1345, відповідно до якої остання видана [PERSON], [INFO], про те, що вона проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], який з 01.04.2004 року проживає без реєстрації (а.с.15); копією трудової книжки [PERSON], згідно якої прослідковується, що остання з 01.04.2004 року по 05.12.2005 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною (онуком) до досягнення останнім трьохрічного віку (а.с.17); випискою з амублатоної карти КЗ «ЦПМСД №2», відповідно до якої вбачається, шо [PERSON], [INFO], з 01.01.2004 року по теперішній час спостерігається сімейним лікарем в КНП «ЦПМСД №2» (а.с.18); довідкою КЗ «ДНЗ №59 ВМР» №51 від 16.08.2018 року про те, що [PERSON], [INFO], дійсно відвідував дошкільний навчальний заклад №59 з 01.09.2005 року по 01.09.2009 року (а.с.19); довідкою КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів із спеціалізованими класами з поглибленим вивченням математики і фізики №34 Вінницької міської ради» від 16.08.2018 року №207, про те, що [PERSON], [INFO], дійсно навчається з 01.09.2009 року по даний час у комунальному закладі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів із спеціалізованими класами з поглибленим вивченням математики і фізики №34 Вінницької міської ради» (а.с.20). В силу статті 14 Закону України «Про громадянство України» дитина, яка є іноземцем або особою без громадянства, один з батьків якої є громадянином України, а другий є іноземцем, реєструються громадянином України за клопотанням того з батьків, хто є громадянином України. Відповідно до статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року за №5492-VI, з наступними змінами, передбачено обовязок кожного громадянина України по досягненні 14 років отримати паспорт громадянина України, який посвідчує його особу та підтверджує громадянство України. Як вбачається з пояснень представника заявника в судовому засіданні після виповнення заявнику 14 років останній зернувся до міграційної служби із заявою про отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю підтвердження його приналежності до громадянства України. На звернення законного представника заявника [PERSON] до міграційної служби щодо пояснення причини повернення з УДМС України у Вінницькій області матеріалів щодо набуття заявником громадянства України, нею отримано відповідь від 15.08.2018 року №0511-351-0511.2-18 за підписом заступника начальника 1-го міського відділу у м. Вінниці ДМС України у Вінницькій області. За змістом вказаної відповіді, крім посилання на громадянство [PERSON] матері, зазначено, що у документах має місце невідповідність прізвища [PERSON] прізвищу «Жукова» як громадянки України. Відповідно до обліків 1-го міського відділу у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області [PERSON] є громадянкою України згідно зі ст.3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року та у правових відносинах з Україною визнається лише громадянкою України. У звязку з викладеним рекомендовано усунути вказані розбіжності та надати відповідний підтверджуючий документ або рішення суду про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що громадянка України [PERSON] є матірю дитини [PERSON] (а.с.13). Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв'язок із певним суб'єктивним матеріальним правом. Так, свого часу Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, встановлення факту родинних відносин заявника з його матірю необхідно заявнику для отримання громадянства України, виходячи із положень статті 14 Закону України «Про громадянство України», вказаний факт родинних відносин не можливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження даного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням, оскільки від нього залежить створення умов здійснення заявником особистих немайнових прав. Що ж стосується заперечень представника заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, що громадянка України [PERSON] та громадянка [PERSON] [PERSON] є різними особами, оскільки при одруженні громадянина України за кордоном відповідно до п.1.6 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затвердженні наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, такий громадянин зобовязаний звернутись до дипломатичного представництва або консульської установи із заявою про зміну актового стану в частині прізвища, а після відповідних змін дана особа,

Outcome: approved