Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Заявник [PERSON], звернувшись до суду з даною заявою, просить суд встановити факт смерті\~ [PERSON], [INFO], яка померла 05 вересня 2018 року\~ на тимчасово окупованій території Автономної [PERSON] Крим в м. Севастополь, Україна. Свою заяву вона мотивує тим, що її свекруха [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України і тому отримати свідоцтво про смерть у Богуславському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області неможливо. Єдиними документами, що підтверджують смерть [PERSON] є свідоцтво про смерть, яке видане на бланках та з печатками установ Російської Федерації, що є неналежними документами на території України. 12 жовтня 2018 року заявник [PERSON] звернулася до\~ Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть, але їй була надана письмова відмова у проведенні державної реєстрації смерті громадянки [PERSON], [INFO], відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та оформлення спадщини, а тому просить задовольнити її вимоги. Представник заявника [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, та задовольнити заяву [PERSON]\~ про\~ встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заінтересована особа - Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області свого представника в судове засідання не направив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є невісткою померлої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження чоловіка заявника серії ЯУ № 858201, виданого 07.09.1949 року Медвинською сільською радою Богуславського району Київської області та копією свідоцтва про одруження серії І-АБ № 381803, виданого 09.09.1968 року Вільховецькою сільською радою Богуславського району Київської області. Факт смерті [PERSON], [INFO] підтверджується наступними документами, які видані органами на тимчасово окупованій території України, а саме: свідоцтвом про смерть, яке видане\~ 06.09.2018 року відділом запису актів громадянського стану Балаклавського району міста Севастополя Управління РАГС м. Севастополя; копією довідки про смерть [PERSON]\~ № 764, яка видана\~ 06.09.2018 року відділом запису актів громадянського стану Балаклавського району міста Севастополя Управління РАГС м. Севастополя. Зазначені документи підтверджують, що [PERSON], [INFO], померла 05 вересня 2018 року в м. Севастополь. Однак, зазначені документи, що підтверджують факт смерті, видані органами, що розміщені на неконтрольованій Україною території. 12 жовтня\~ 2018 року на заяву заявника [PERSON] Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області надав відмову у проведенні державної реєстрації смерті з посиланням на те, що свідоцтво про смерть не може бути видано, оскільки заявником на підтвердження факту смерті [PERSON], предявлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. \~ Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - сухопутна територія Автономної [PERSON] Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнана тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). Суд вважає, що заявником надані достатні докази, якими підтверджується факт смерті\~ [PERSON] в м. Севастополь, Україна,\~ з датою смерті 05.09.2018 року, а тому вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Оскільки, [PERSON] Крим та місто Севастополь відноситься до тимчасово окупованої території України, то суд вважає поважною причину неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті [PERSON] за місцем проживання та вважає за необхідне встановити зазначений факт з метою забезпечення реалізації прав заявника. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] померла 05 вересня 2018 року у м. Севастополь, тобто на території, що не контролюється владою України, що унеможливлює реєстрацію факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті [PERSON], заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті [PERSON], для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved