Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Заявник [PERSON]звернулася до суду с заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті її матері [PERSON] [INFO]. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON], [INFO] у віці 59 років в м. Стаханов, Луганської області Україна. В зв'язку зі смертю матері на тимчасово окупованій території вона не має можливості здійснити державну реєстрацію її смерті та оформити свідоцтво про смерть для оформлення спадщини та отримання соціальних виплат, зокрема, для отримання грошових коштів на поховання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує, що [PERSON] є її матір`ю. Чоловік [PERSON] - [PERSON] надав суду додаткові пояснення, згідно яких підтвердив, що його теща [PERSON] померла [INFO] в м. Стаханов, Луганської області у віці 59 років внаслідок крововиливу у мозок, він був пристунім на похованні, яке відбулося 25 вересня 2017 року. Представник заінтересованої особи - Заводський районний у місті Кам`янське відділ реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, надав заяву про розгляд справи без присутності представника відділу та згодні з рішенням суду. Суд вважає можливим розглянути справу в відсутності представників заінтересованих осіб на підставі ч.2 ст. 158 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: Письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - копія свідоцтва про смерть та довідка про причини настання смерті /а.с.7,8/, згідно яких підтверджується факт смерті [PERSON] [INFO]; - відмова у проведенні державної реєстрації смерті /а.с.9/, згідно якої відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті її матері, оскільки документи надані нею видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження; - свідоцтво про народження [PERSON] /а.с.10/, згідно якого підтверджується, що заявник є дочкою померлої [PERSON]; - свідоцтво про шлюб /а.с.11/, згідно якої підтверджується, що заявник перебуває у шлюбі; - довідка про взяття на облік особи внутрішньо переміщеної особи /а.с.12/, згідно якої підтверджується, що заявник є внутрішньо переміщеною особою та зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] - копія паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON] /а.с.13/, згідно якого підтверджується її особа; Вивчивши письмові докази, пояснення свідка [PERSON],вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. [PERSON] є дочкою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в м. Стаханов Луганської області Україна. В зв'язку зі смертю матері на тимчасово окупованій території заявник не має можливості здійснити державну реєстрацію її смерті та оформити спадщину, також не може отримати соціальні виплати в тому числі грошові кошти на поховання. Заявник є внутрішньо переміщеною особою та тимчасово зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявника, з таких мотивів. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-УІ 20.11.2012 р., державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього закону, ЦК України, СК України, інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Положеннями п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту є її безпосереднім обов'язком як громадянки України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право заявник не має можливості, у зв'язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті її мати. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті матері, зокрема лікарське свідоцтво про смерть, встановленої законодавством України форми, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту смерті особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved