Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Новотроїцької селищної ради Херсонської області (в межах колишньої Федорівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області). Він з [PERSON] проживав однією сім`єю з 1997 року і по день її смерті. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявнику необхідно для отримання спадщини після смерті [PERSON] . Заявник та її представник адвокат Зайцев К.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Допитаний в якості свідка заявник [PERSON] суду показав, що він з дитинства проживав з бабусею [PERSON] та дідусем, за адресою [ADDRESS] . З 1997 року він зареєстрований за цією адресою до теперішнього часу. Він прийомний син [PERSON] , який є племінником померлої [PERSON] . У неї своїх дітей не було. Вона проживала з ним та дідусем, у них були спільні кошти, коли потрібно було, необхідне, купували разом. Він з його матір`ю та вітчимом доглядали до смерті [PERSON] , яка останній час перед смертю була прикута до ліжка. Представник заінтересованої особи Новотроїцької селищної ради Херсонської області до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Зацікавлена особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував, будучи допитаним в якості свідка суду показав, що він є вітчимом заявнику. Його мати та померла [PERSON] були рідними сестрами. Дідусь [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] за життя залишив заповіт, яким заповідав своє майно [PERSON] . Його син [PERSON] з вісімнадцяти років проживав з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] у їхньому будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , де і проживає на даний час. Свідок [PERSON] , який є односельцем заявника, суду показав, що дійсно [PERSON] проживав з померлою [PERSON] з 1997 року, однією сім`єю, як онук та бабуся. Близько двадцяти п`яти років, приблизно з 1997 року вони проживали в трьох [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в одному будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] . [PERSON] займався похованням [PERSON] . Суд всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.08.2020 року виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, [PERSON] , померла [INFO] /а.п. 7/. Окрім цього з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.07.2020 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] /а.п. 6/. Відповідно до довідки старости [PERSON] від 07.04.2021 року № 149 [PERSON] здійснив поховання [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] /а.п. 11/. Згідно довідок старости [PERSON] від 06.04.2021 року №148, №147 місце проживання [PERSON] , [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 27.12.1976 року по день смерті [PERSON] [INFO] , [PERSON] 16.07.2020 року, за цією адресою був зареєстрований її онук [PERSON] , з 24.10.1997 року і по теперішній час /а.п. 12/. Судом встановлено та підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 20.05.2021 року №64803237, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не відкривалась з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Світлинами з сімейними подіями, наданими заявником в судовому засіданні, підтверджено факт проживання однією сім`єю заявника, його сім`ї з померлою [PERSON] /а.п. 28, 29/. Суд, аналізуючи зазначені письмові докази та враховуючи пояснення заявника та покази свідків, зазначає наступне. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до п. 21 постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Як зазначив Верховний Суд в своїй Постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вище викладено, суд вважає, що заявником надано достатньо переконливих доказів, показів свідків, надання родинних світлин з їх сімейного свята, які вказують про фактичне проживання заявника з померлою з 01.01.2004 року по [INFO] , день смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що заявник повною мірою довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують факт його постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю з 01.01.2004 року до часу відкриття спадщини, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved