Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою , в якій просить встановити факт родинних відносин,а саме, [PERSON] , померлий [INFO] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона , [PERSON] , влітку 2008 році познайомилася з [PERSON] та почала проживати з останнім без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання [INFO] народилася донька - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , який є рідним батьком [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. В грудні 2019 року заявник, від імені та в інтересах своєї малолітньої доньки [PERSON] , звернулася до відокремленогопідрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою для оформлення спадщини, але нотаріальною конторою було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що відсутні документи, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Відсутність підтвердження родинних відносин між померлим [PERSON] та померлою [PERSON] , не дає можливості на отримання на користь [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з чим у заявник звернулась до суду за захистом спадкових прав своєї доньки . Заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала та просила суд задовольнити заяву про встановлення факту родинних відносин . Зацікавлена особа- Відокремлений підрозділ Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась , про день та час слухання справи сповіщена в установленому порядку. \~\~ Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповіднодо цьогоКодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, щопункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка до зміни мала прізвище [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , та після смерті якої відкрилася спадщина, що складалася з 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкове майно після смерті [PERSON] , складається з 1/2 частки квартири , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з яких 1/4 частки квартири [PERSON] після смерті своє матері, [PERSON] , фактично прийняв, мешкаючи з матір`ю на час відкриття спадщини за однією адресою. [INFO] помер [PERSON] , відповідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 11.12.2019 року Харківськми міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області , актовий запис № 17327. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з 3/4 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з яких 1/2 частки квартири належало померлому особисто, а 1/4 частки квартири, який останній прийняв після смерті своє матері , [PERSON] , фактично прийняв, мешкаючи з матір`ю на час відкриття спадщини за однією адресою. 11 грудня 2019 року [PERSON] , як законний представник [PERSON] , звернулася до відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Постановою підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , у зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих родинні відносини зі спадкодавцем. З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що більш ніхто з заявами про прийняття спадщини, відмови про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину не звертався. Відповідно Інформаційної довідки з Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 16 травня 2020 року інформація про заповіти та спадкові договори від імені [PERSON] , відсутня. З свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 3459 підтверджується той факт, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] , що також підтверджується в тому числі повним збігом її власного прізвища і по батькові. Факт родинних відносин між [PERSON] , померлим [INFO] та [PERSON] , померлою [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ,виданим Відділом ЗАГС Дзержинського району м.Харкова 11.04.1984 року, актовий запис № 265 , з якого вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками вказано: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] , копією заяви [PERSON] про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] від 08.07.1977 року , виданий ВВС Дзержинського райвиконкому м.Харкова , де зазначено , що [PERSON] , [INFO] перебуває у шлюбі з [PERSON] ,1937 року народження , має сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] , померлим [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved