Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, посилаючись на те, що під час оформлення документів для призначення пенсії за віком йому було відмовлено в призначенні пенсії у зв»язку з допущеною в його трудовій книжці помилкою, а саме в написанні ім»я по батькові замість правильного [PERSON] , зазначено [PERSON]. Просить встановити факт належності йому трудової книжки. В судове засідання заявник не зявився, в заяві просив розглядати справу за його відсутності. Зацікавлена особа в судове засідання не зявилась, згідно заяви просять справу розглядати у їх відсутність , заяву визнали , не заперечували проти її задоволення судом. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,вивчившиматеріалисправи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник не має можливості оформити пенсію, так як виявилась невідповідність даних щодо ім.» я по батькові заявника зазначених в паспорті та свідоцтві про народження до даних зазначених в трудовій книжці, а саме: за паспортом та свідоцтвом про народження вірне по батькові, як Юхимович , а в трудовій книжці зазначене помилково зазначено Євхимович. Факт належності вищезазначеного правовстановлюючого документу заявнику [PERSON] підтверджується, даними зазначеними в паспорті НЕ 770726 ( а.с.3) , свідоцтві про його народження серії 1-УР № 241602 від 17.12.1959 р. ( а.с.8), довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера ( а.с.8), посвідченням постраждалого від аварії на ЧАЕС серії В-І № 665633 від 23.12.1992 р. ( а.с.9). Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Outcome: approved