Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, вказуючи, що 25 вересня 2016 року у місті Обухів Київської області помер її рідний дядько, [PERSON]. За життя дядько заповіту не складав, власних дітей та дружини не мав. Рідні брат і сестра заявниці не мали жодних заперечень щодо успадкування майна покійного дядька, оскільки вона здійснювала догляд за ним, поховала його за власні кошти та відбувала поминки. Після смерті дядька залишилося спадкове майно, а саме квартира у місті Українка Обухівського району Київської області та ощадні книжки. Коли заявниця почала збирати документи для оформлення спадщини, то не виявила свідоцтва про народження своєї покійної матері, що унеможливлює документальне доведення її родинних звязків з рідним дядьком та того факту, що вона є його племінницею і, відповідно, спадкоємицею за законом. Після смерті дядька заявниця звернулася з заявою про прийняття спадщини до Української міської державної нотаріальної контори Київської області, де 10 грудня 2016 року була заведена спадкова справа № 159/2016, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за номером 59955629. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті дядька, вона не має можливості, оскільки не змогла надати нотаріусу докази родинних відносин зі спадкодавцем. Нотаріус розяснила, що у такому разі заявниці необхідно надати рішення суду про встановлення факту родинних відносин, яким буде підтверджено, що померлий [PERSON] є її рідним дядьком, а вона, відповідно, його племінницею. А наразі нотаріус позбавлена можливості видати відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, про що заявниця отримала письмове повідомлення від 17 грудня 2016 року за № 1365/02-14. Таким чином заявниця просить суд встановити факт родинних відносин про те, що вона, [PERSON], [INFO], є племінницею [PERSON], який помер 25 вересня 2016 року. У судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала свою заяву, просила задовольнити її, а саме: встановити юридичний факт того, що вона, [PERSON], [INFO], є племінницею [PERSON], який помер 25 вересня 2016 року. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву від 06.07.2017 року про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував, підтвердив, що [PERSON] дійсно є племінницею [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву [PERSON] підтримала, просила задовольнити її, а також підтвердила, що [PERSON] дійсно є племінницею [PERSON] На підставі ч.1 ст.197 ЦПК України під час розгляду справи судом здійснюється повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вислухавши пояснення заявниці [PERSON], заінтересованої особи [PERSON] та свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ст.234 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 06 січня 1966 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження, долученої до матеріалів справи. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу з [PERSON] заявниця змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 393947, виданого виконкомом Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області 10 вересня 1988 року. У подальшому, 13 вересня 2016 року цей шлюб було розірвано, однак прізвище після розірвання шлюбу заявниця не змінювала і залишила «Півненко», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 117046 від 13.09.2016 року. 12 квітня 2007 року у віці 66 років померла мати заявниці - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 062796 від 13.04.2007 року. До заміжжя мати заявниці мала прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР № 083165, яке видане Любимівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 10 червня 1961 року. Із вказаного свідоцтва вбачається, що [PERSON] народилася у 1940 році у селі Нова Оржиця Згуровського району Полтавської області. Зміна прізвища матері заявниці з [PERSON] на Радуль підтверджується і записом у її трудовій книжці, копія якої наявна у матеріалах справи. Окрім того, як вбачається із копії свідоцтва про народження серії ЯХ № 608743 від 19 червня 1950 року, [PERSON] народився 23 травня 1935 року у селі Нова Оржиця Згуровського району Полтавської області, як і мати заявниці, а його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Довідкою Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області № 02-32/157 від 07 квітня 2017 року підтверджується, що згідно погосподарської книги 5, особового рахунку 253 за 1955-1957 роки [PERSON], [INFO], проживала у селі [PERSON] разом зі своїми дітьми: син - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Як вбачається із листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області від 18.01.2017 року № 371-3.1-25, за наслідками проведеної перевірки архівних документів встановлено факт відсутності актового запису про народження [PERSON] за період з 1940 року по 1943 рік, оскільки книги державної реєстрації актів про народження за 1940-1943 роки по с. Нова Оржиця Згуровського району не збереглися. Як вбачається із листа завідувача Української міської державної нотаріальної контори від 17.12.2016 року, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки нею не надано документів на підтвердження родинних звязків із померлим. Факт родинних відносин померлого [PERSON] та заявниці [PERSON] підтвердила також і допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила, що вона із [PERSON] та її дітьми [PERSON] і [PERSON], жили в одному селі і були сусідами. У [PERSON] були дочки [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] у її присутності називав [PERSON] та [PERSON] своїми племінницями. Свідок [PERSON] також підтвердила, що [PERSON], мати заявниці, була її сусідкою. Вона добре знала за життя дядька заявниці [PERSON], який у присутності свідка називав своїми племінницями [PERSON] та [PERSON], тобто заявницю та заінтересовану особу. Також вона добре знала [PERSON] матір [PERSON] та [PERSON]. Судом враховано, що оскільки згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому встановити даний факт родинних відносин у даному випадку можливо лише у судовому порядку. Проаналізувавши добуті під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що свідченнями свідків і письмовими доказами у справі знайшов підтвердження факт того, що [PERSON], яка народилася 06 січня 1966 року, дійсно є рідною племінницею [PERSON], який помер 25 вересня 2016 року, у звязку з чим заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved