Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 04.12.2017 року з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначила, що в грудні 2004 року вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. В листопаді місяці 2017 року заявник вирішила належним чином зареєструвати право власності на земельну ділянку і отримати витяги з державного реєстру прав на нерухоме майно, однак в державному акті прізвище заявника вказано як «[PERSON]», а в паспорті заявника її прізвище зазначено як «[PERSON]». Заявник звернулась з заявою про виправлення помилки в державному акті до відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, однак їй було відмовлено у виправлені помилки. На підставі вищезазначеного заявниця просить суд встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 21.12.2004 року Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області на ім'я «[PERSON]». Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Представник заявника за довіреністю [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника. В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. З державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 21.12.2004 року, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 19 серпня 2004 року № 473 вбачається, що «[PERSON]», яка мешкає в с. Фурманівка Кілійського району Одеської області, є власником земельної ділянки площею 6, 28 гектарів у межах згідно з планом, розташовану на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, мас. [NUMBER], діл. [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010452200157, /а. с. 10/. Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] виданого 16.08.1996 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Фурманівка Кілійського району Одеської області, /а. с. 4/. Відповідно до листа наданого відділом у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за вих. № 778/0-0.310-813/138-17 від 14.11.2017 року встановлено, що у зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав. Тому з 01.01.2013 року органи Дерземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. В свою чергу, а ні Конституцією України, а ні законами України не передбачено виправлення помилок в Державних актах на землю, /а. с. 13/. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 294 Цивільного кодексу фізична особа має право на ім'я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537, втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ч. 1 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт задовольняє заяву.

Outcome: approved