Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, та просить постановити рішення яким: - встановити факт його, [PERSON] постійного проживання на час відкриття спадщини з померлим батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; - встановити факт прийняття ним, [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] шляхом фактичного постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.\~ Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та не може оформити належним чином право на спадщину оскільки не спроможний підтвердити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в заяві, наполягав на їх задоволені. Пояснив, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори ним не був пропущений, оскільки він постійно проживав зі своїм батьком в належному йому житловому будинку однією сім`єю з серпня 2007 року до його смерті. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Він з дружиною взяв на себе повністю опіку та догляд за батьком, який останніх півтора роки хворів, не виходів навіть з двору, тому вони самостійно купували продукти харчування, готували їжу, купували ліки, одяг, засоби гігієни, та усе необхідне для забезпечення нормального життя батька. Будинок батька, в якому він був зареєстрований розташований в цьому ж дворі, що і його будинок, але має іншу адресу: [ADDRESS] . Однак в силу похилого віку, та за станом здоров`я батько не міг один залишатися в своєму будинку, тому після смерті матері в 2007 році, він перейшов жити в будинок, належний позивачу, разом з його сім`єю, де постійно проживав до дня своєї смерті. Він, заявник є єдиним спадкоємцем після смерті батька, інших спадкоємців не має. Встановлення даного факту необхідно йому для належного оформлення спадкових прав за законом після смерті батька. Заінтересована особа Залізничненська сільська рада Болградського району Одеської області до суду не прибула, про час та місце розгляду справи сповіщалася\~ відповідно до чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.34). На день розгляду справи та прийняття судового рішення не ліквідована, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.49). Щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечувала, про що подала відповідну заяву, та справу просила\~ розглянути у відсутність її представника (а.с.41). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги цієї заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, пояснення заінтересованої особи по справі, суд прийшов до висновку про задоволення\~заяви\~ [PERSON] за наступних підстав. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.\~315\~ЦПК\~України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.08.1958 року виданим Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №70 (а.с.9), заявник [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07 квітня 2015 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №368 (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого майна входить також і житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянки, розташована на території Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.50 га. (а.с.13-16). Згідно акту опитування свідків (сусідів) від 19.10.2020 року, засвідченим секретарем Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області вбачається, що [PERSON] дійсно доглядав, забезпечував усім необхідним (продуктами харчування, одягом, лікарськими засобами) та наглядав за батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , який з серпня 2007 року проживав в будинку заявника (а.с.17). За повідомленням Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області за №535 від 25.09.2020 року, громадянин [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] , дійсно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 25.12.1933 року по день смерті [INFO] (а.с.22). В будинку за цієї адресою окрім померлого, жодних інших зареєстрованих осіб не було, що підтверджується довідкою Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області за №536 від 25.09.2020 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.23). Залізничненська сільська рада Болградського району Одеської області надала суду інформацію з записів погосподарської книги за №601 від 19.10.2020 року, а саме: -за період з 1991- 1995 роки зареєстровано домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] ; -станом на 14.01.1991 року домоволодіння по [ADDRESS] відносилося до робочого типу двору і у ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина (а.с.24). Тоді як, згідно записів з господарської книги сільської ради на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] з 2015 року по теперішний час 2020 року в ньому зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області за №605/02-13 від 19.102020 року (а.с.27). Заявник звернувся 15.10.2020 року з заявою до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станевої В.Б. про прийняття спадщини за законом як спадкоємець першої черги після смерті батька [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я\~ позивача, у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку, наданим законом для прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину за законом видано не було (а.с.28). Згідно листа Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. за №524/01-16 від 12.11.2020 року, спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не з`являлись (а.с.36-37). Судом було витребувано інформацію, за наслідками вивчення якої встановлено, що актовий запис про народження заявника №70 від 02.08.1958 року, складений Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області, в якому батьком та матір`ю при реєстрації народження російською мовою зазначено: « [PERSON] , [PERSON] » (а.с.40). Тоді як в актовому запису про смерть батька за №368 від 07.04.2015 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, прізвище померлого зазначено: « [PERSON] », помер [INFO] у віці 82 років. Дата народження померлого [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] (а.с.39). Відповідно до Форми 1 (Заяви про видачу паспорту) на ім`я « [PERSON] » (російською мовою), [INFO] слідує, що він отримував 30.12.1997 році паспорт серії [NUMBER] в Болградському РВ УМВС України в Одеській області взамін паспорту старого зразку колишнього СРСР: [NUMBER] від 29.12.1979 року, де в графі прізвище батьків значиться: « [PERSON] , [PERSON] » (російською мовою), місце проживання: « [ADDRESS] » (а.с.43). Відповідно до\~Форми 1\~(Заяви\~про видачу\~паспорту)\~на ім`я\~« [PERSON] » (російською\~мовою),\~1933\~року народження\~слідує,\~що померлий\~отримував паспорт\~серії [NUMBER] \~виданий 04.08.1997\~року \~Болградським РВ\~УМВС України\~в Одеській\~області,\~де в\~графі місце\~проживання вказано:\~« [ADDRESS] »\~(а.с.43-44). Мати позивача, дружина померлого батька [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Свідки [PERSON] (а.с.53-54), [PERSON] (а.с.51-52), суду пояснили, що вони є сусідами померлого [PERSON] і його сина, заявника по справі [PERSON] , проживають поряд. Підтвердили, що [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON] в серпня 2007 року перейшов проживати в будинок свого сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом з його сім`єю, де проживав по день смерті. Хоча належний йому, [PERSON] будинок розташований поряд, в одному дворі. Батько заявника [PERSON] був похилого віку, часто хворів та потребував постійного догляду, тому сім`я сина його доглядала, опікувалася ним, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Саме заявник з дружиною купували продукти харчування, одяг, лікарські засоби, та засоби гігієни, готували їжу, прали білизну, та прибирали будинок. Свою пенсію померлий віддавав сину, який нею розпоряджався на власний розсуд. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст.1221\~ЦК\~України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, а спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218\~Цивільного\~кодексу\~України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини. Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. На підставі ст.\~263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявник, є достатніми для встановлення факту того, що [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини.

Outcome: approved