Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилався на те, що з 20.04.2012 року був зареєстрований та проживав у квартирі [ADDRESS] . Власниками вказаної квартири були [PERSON] та її донька [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Заявник проживав однією сім`єю з померлою без укладення шлюбу як чоловік та дружина більше 20 років до дня її смерті. Після смерті матері спадщину прийняла її донька [PERSON] , оскільки разом із нею проживала на момент відкриття спадщини. Також заявник зазначив, що проживав разом із [PERSON] спільно однією сім`єю як вітчим та падчерка до дня її смерті [INFO] . Причиною смерті [PERSON] стала ішемічна хвороба серця. Він протягом усього часу проживання з померлою доглядав за нею та забезпечував їй нормальні умови проживання як члену сім`ї, вони мали спільний сімейний бюджет та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина: квартира [ADDRESS] . 20.06.2020 року він, як спадкоємець за законом четвертої черги, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому було роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно підтвердити факт постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю. Таким чином, іншого способу, окрім судового, захистити своє право у нього немає. Факт проживання разом із спадкодавцем однією сім`ю підтверджує довідкою про склад сім`ї, а також відомостями про своє зареєстроване місце проживання. Просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю вітчима [PERSON] , [INFO] з падчеркою [PERSON] , [INFO] з 2012 року по день відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою суду від 13.08.2020 року від Приватного нотаріуса Савчук В.Г. було витребувано копію матеріалів спадкової справи відносно майна померлої [PERSON] . Представником заінтересованої особи ЧМР було подано до суду письмові пояснення. Заявник подану заяву підтримав. Пояснив суду, що проживав однією сім`єю як чоловік та дружина разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] Після смерті дружини у лютому 2019 року він проживав у вказаній квартирі разом із донькою [PERSON] - [PERSON] . До [PERSON] ставився як до власної донька та доглядав за нею, оскільки вона за станом здоров`я потребувала постійної сторонньої допомоги. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав та підтвердив, викладені в ній обставини. Просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Чернівецької міської ради у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Свідки [PERSON] , [PERSON] суду показали, що мешкають у будинку [ADDRESS] . Заявник [PERSON] мешкає у квартирі №5 цього будинку з 2012 року. Він перебував у цивільному шлюбі із [PERSON] , а після її смерті доглядав за донькою [PERSON] . До [PERSON] він ставився як до своєї доньки, дбав про неї, оскільки остання була лежачою. Свідок [PERSON] суду показала, що працює в «Чернівецькій обласній організації товариства Червоного хреста України». Сім`я, яка проживала в квартирі [ADDRESS] перебувала під їх опікою. Вона неодноразово була у них вдома, бачила як [PERSON] дбав про [PERSON] , годував її, перевдягав, називав її «донечкою». [PERSON] теж добре до нього ставилася, вони піклувалися один про одного, бюджет у них був спільний. Після смерті [PERSON] , вони допомагали [PERSON] з похованням, кошти на поховання надавав заявник. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, у відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено судом, [PERSON] , [INFO] з 20.04.2012 року був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 27.12.2006 року Департаментом ЖКГ ЧМР, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2019 року (а.с.6). Через деякий час, [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). 22.06.2020 року приватним нотаріусом Савчук В.Г. зареєстровано спадкову справу №16/2020 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за номером у спадковому реєстрі 65999820. Із досліджених судом матеріалів спадкової справи видно, що інші особи, окрім [PERSON] , до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертались. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. За правилами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч.ч.2,4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Як було встановлено судом та підтверджується довідкою ПП «Регіон-Центр» №1612 від 23.06.2020 року, [PERSON] з 20.04.2012 року проживав у квартирі [ADDRESS] . Заявник протягом тривалого часу перебував у цивільному шлюбі з [PERSON] . Зазначена обставина підтверджується показами свідків, допитаними судом, а також довідкою Чернівецького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану від 21.07.2020 року, з якої видно, що [PERSON] з 20.04.2012 року не перебував у будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі. Після смерті [PERSON] заявник продовжував проживати спільно з її донькою [PERSON] за вказаною адресою. Остання хворіла, була інвалідом першої групи та потребувала постійної сторонньої допомоги. (а.с.7,9,14). Заявник доглядав за [PERSON] , вони піклувались один про одного як члени сім`ї. Зазначена обставина підтверджується показами свідків, допитаних судом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у заяві підтверджуються, а тому вважає за можливе встановити факт спільного проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved