Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення (заінтересована особа Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова). В обґрунтування заяви зазначає, що 08.06.1985 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, в якому вони проживали однією сімєю та вели спільне господарство на протязі 33 років, до смерті [PERSON] [INFO]. Проживали за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що у відповідності до ст.37 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вона має право перейти на пенсію у звязку із втратою годувальника. Однак для цього необхідно надати докази перебування позивача на утриманні у чоловіка. Заявник зазначає, що з 2005 року вийшла на пенсію, яка склала 4200 грн., тоді як пенсія чоловіка складала 21300 грн. Вказує, що встановлення даного факту необхідно їй для реалізації права на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника. Заявник підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити Допитана в судовому засіданні в якості свідка заявник [PERSON] підтвердила обставини, викладені в заяві. Зазначила, що вони проживали з чоловіком однією сімєю на протязі останніх 33 років до дня смерті її чоловіка [INFO]. Також зазначила, що у звязку з тим, що чоловік отримував значно більший розмір пенсії ніж вона, тому знаходилась станом на [INFO] на його утриманні. Пенсія чоловіка була для неї основним і постійним джерелом засобів до існування. Представник заявника підтримала заяву, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова в судове засідання не з'явився, управління про розгляд справи повідомлялось, причини неявки суду не повідомлено. Судом було задоволено клопотання заявника та витребувано з відповідних управлінь ПФУ письмову інформацію про розмір пенсії [PERSON] та [PERSON] за 2018 рік. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожний окремо показали, що [PERSON] та [PERSON] вони знають особисто на протязі багатьох років. Близко 30 років до самої смерті [PERSON] вони проживали однією сімєю, були у зареєстрованому шлюбі. Свідкам достовірно відомо, що [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки його пенсія була значно більшою ніж пенсія [PERSON] Вислухавши пояснення заявника, допитаного в якості свідка, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, стало те, що заявник [PERSON] бажає отримувати пенсію по втраті годувальника, після смерті її чоловіка [PERSON] Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 08.06.1985 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 08.06.1985 року Київським відділом ЗАГС. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 27.06.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] помер [INFO] у віці 95 років, про що складено відповідний актовий запис №9774. [PERSON] перебував на обліку в Київському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Харкова та отримував пенсію за вислугу років за період з січня 2018 року по червень 2018 року у розмірі 21 411,85 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова від 19.09.2018 року №736. [PERSON] перебуває на обліку в Шевченківському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України м.Харкова та отримує пенсію за віком, щомісячний розмір пенсії за період з січня 2018 року по вересень 2018 року становить 4393,00 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова. Таким чином, дохід чоловіка заявника [PERSON] в декілька разів перевищував розмір щомісячного доходу останньої. Оцінюючи докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] перебувала на утриманні у свого померлого чоловіка, так як грошові кошти, які він отримував, були для неї основним джерелом існування, оскільки її дохід був невеликим і не покривав усіх необхідних витрат заявниці. Зазначена обставина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні письмовими доказами, а також свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON]. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого на імя [PERSON], копією паспорта серії [NUMBER], виданого на імя [PERSON], а також свідченнями свідків. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено, що заявник [PERSON] до дня смерті її чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним, вела спільне сумісне господарство, перебувала на його утриманні, а грошова допомога з боку останнього була для неї основним і постійним джерелом засобів для існування. З огляду на зазначене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються учасникам справи, оскільки іншого не встановлено законом. На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5,

Outcome: approved