Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , тому 08.06.2018 року заявник звернувся до Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як після її смерті відкрилася спадщина на ј частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить спадкодавцю на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Першою синельниківською державною нотаріальною конторою 30.01.1990 року за реєстром № 170. 10 червня 2019 року заявник звернувся до Першої синельниківської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, постановою державного нотаріуса від 10.06.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] , через те, що проаналізувавши подані документи нотаріусом були виявлені розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме: у договорі купівлі - продажу, посвідченого Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою від 30.01.1990 року, за реєстром № 170 зазначено «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть спадкодавця « [PERSON] ». До початку судового засідання від заявника [PERSON] надійшла заява у якій зазначено, що свої вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи Синельниківської міської ради Н.Л. Денега до початку судового засідання надала клопотання про розгляд цивільної справи без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує в їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що прізвище спадкодавця відповідно до копії свідоцтва про народження російською мовою зазначено як « [PERSON] », а відповідно до копії свідоцтва про смерть українською - як « [PERSON] » (а. с. 4 - 5). В договорі купівлі - продажу жилого будинку, посвідченого Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою від 30.01.1990 року, за реєстром № 170 невірно вказане прізвище спадкодавця - « [PERSON] », замість - [PERSON]. Отже у вищезазначених документах було виявлено розбіжність, а саме у договорі вищевказаного житлового будинку прізвище спадкодавця зазначено як « [PERSON] », а в копії свідоцтва про смерть « [PERSON] ». Таким чином прізвище спадкодавця, яке зазначене у договорі купівлі - продажу жилого будинку, не збігається з її прізвищем, яке зазначене у копії свідоцтва про смерть. Зазначені розбіжності виникли у зв`язку з довільним перекладом з російської мови та українську мову. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно дост.351 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як заявник має намір розпорядитися своїм майном. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Оскільки невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі перешкоджає заявнику на реалізацію його права власності на жилий будинок, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved