Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання факту батьківства. Свої вимоги заявник мотивує тим, що вона (дошлюбне прізвище [PERSON] ) з 2009 року проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки на час народження дитини вона не перебувала з батьком дитини у зареєстрованому шлюбі, то відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. В подальшому між нею та [PERSON] 12.06.2020 року було укладено шлюб. Як зазначає заявник, [PERSON] визнавав своє батьківство по відношенню до дитини, піклувався про неї та підписав заяву до органу РАЦС про визнання батьківства, однак, в зв`язку з онкологічною хворобою не зміг її подати, а також не встиг оформити довіреність, оскільки [INFO] раптово помер. Після смерті [PERSON] спадкове майно відсутнє, а визнання факту батьківства необхідно для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, зокрема, для отримання пенсії по втраті годувальника. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим порядком вирішити питання визнання батьківства неможливо, заявник просить задовольнити її заяву. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 30.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено до судового розгляду. В судове засідання заявник не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника та зацікавленої особи на підставі наявних доказів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та відповідного витягу з реєстру, вбачається, що в графі «батько» вказано « [PERSON] », відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З 12.06.2020 року заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] було складено заяву про визнання батьківства до Деснянського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якій він визнав своє батьківство по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] . Проте, вказана заява ним не була подана в зв`язку зі смертю. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про визнання факту батьківства породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки надають можливість для захисту майнових та немайнових прав дитини, в тому числі і права на отримання пенсії про втраті годувальника. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , встановлення цього юридичного факту матиме певні правові наслідки для заявника, у зв`язку з чим заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved