Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав та покладення обов`язків стосовно [PERSON] строком на 6 місяців, до яких відносяться: заборона [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання заявниці та їхньої спільної малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] та заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори з заявницею та їхньою спільною малолітньою дитиною або контактувати з ними через інші засоби зв`язку, особисто або через третіх осіб. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказує, що [PERSON] - її колишній чоловік, з яким вони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] систематично вчиняє по відношенню до неї психологічне насильство, за що притягувався до адміністративної відповідальності. Однак, не зважаючи на вказане, [PERSON] систематично продовжує вчиняти відносно неї психологічне насильство, як наслідок вказаного, вона постійно перебуває в стресовому стані, а також відчуває страх за безпеку свого життя та здоров`я та своєї доньки. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, постійно вчиняє сварки, висловлюється нецензурною лайкою в її адресу, веде себе агресивно та погрожує фізичною розправою. При цьому, всі ці дії вчиняються в присутності їхньої спільної малолітньої дитини - [PERSON] . Заявниця зазначила, що відчуває страх за себе, та свою дитину, оскільки не знає, що очікувати від [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги викладені у заяві підтримала та вказала, що [PERSON] постійно ображає її, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою та показує непристойні жести, і це все на очах дитини. Вказані дії пояснює наявністю позову матері її колишнього співмешканця до неї про виселення з квартири. Також пояснила , що зверталась до Органу опіки та піклування, де спілкувалася з соціальним психологом, оскільки внаслідок дій [PERSON] перебувала в пригніченому стані. Просила заяву задовольнити, оскільки відчуває нездатність захистити себе та свою дитину, а тому потребує захисту. Так зазначила, що саме строк у 6 місяців буде достатнім для відновлення як свого, так і психологічного стану дитини. Також, вказала, що вказаний час їй надасть можливість провести ремонт у належній їй квартирі, яку вона придбала у серпні 2021 та вселитися до неї разом з квартири. Заінтересована особа [PERSON] та його представник - адвокат Нагайник М.Г. в судовому засіданні заперечували проти вимог заявниці та вказали, що доказів вчинення домашнього насилля заявницею не надано, мається лише одне рішення суду, яким притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Вважають, що обмежувальний припис порушать його права на відвідування матері, у її ж власній квартирі, яка є пенсіонеркою та якій він повинен допомагати як син. Крім того, вказаний припис обмежить його права як батька на спілкування з дитиною. [PERSON] вказав, що хоче спілкуватися з дитиною, але у цьому йому створює перешкоди заявниця у справі, з приводу чого звертався в усній формі до Органу опіки та піклування. Представник заінтересованої особи сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Одинець О.В. пояснив, що йому як дільничному особисто, так і від своїх колег відомо про вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] , які вчинялись в присутності малолітньої доньки сторін. На даний час, один факт домашнього насильства підтверджено судовим рішенням, інші 2 звернення заявниці, по яким складено відповідні протоколи, знаходяться на розгляді в суді. Також, зазначив, що по останньому епізоду, який мав місце 05.09.2021, ним [PERSON] було видано тимчасовий заборонний припис щодо заборони появи до місця проживання заявниці та їхньої спільної малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] та заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори з заявницею та їхньою спільною малолітньою дитиною або контактувати з ними через інші засоби зв`язку, особисто або через третіх осіб строком на 5 днів. Вважає, що для припинення домашнього насильства у вказаній родині, суду необхідно видати обмежувальний припис. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Диканської селищної ради Кудінова І.М. вказала, що в на даний час Орган опіки та піклування не володіє достатньою інформацію щодо систематичності вчинення [PERSON] домашнього насильства, оскільки судовим рішенням підтверджено лише один такий факт. Пояснила, що у червні цього року заявниця дійсно зверталася до їхньої установи за допомогою, вона перебувала в знервованому стані, плакала, вказувала на вчинення щодо неї її колишнім співмешканцем домашнього насильства , з нею працював соціальний психолог. Їй було роз`яснено, що насилля краще уникати та краще переїхати. Також, у червні 2021 до них звертався [PERSON] щодо чинення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] . Йому було роз`яснено, що він має право звернутися до них з відповідною заявою про встановлення графіку побачень, але з даною заявою він не звертався. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи - [PERSON] та його представника, представника Сектору поліції та представника Органу опіки та піклування, дослідивши заяву та наявні у матеріалах справи докази, як кожен окремо так і в їх в сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] співмешкали без реєстрації шлюбу до 2019 року. У них від спільного проживання разом народилася малолітня донька [PERSON] , [INFO] . На цей час заявниця зареєстрована та фактично проживає разом з донькою в [ADDRESS] , яка належить [PERSON] - матері [PERSON] . Як встановлено судом, [PERSON] також періодично проживає за вказаною адресою без реєстрації, що підтверджується постановою Диканського районного суду Полтавської області від 25 червня 2021 року. Відповідно до якої, [PERSON] особистими поясненнями, наданими в судовому засіданні, підтвердив факт здійснення психологічного насильства відносно [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона його знімала сплячого на телефон / а.с. 7-8/. Крім того, вказаний факт також вбачається з відеозапису, наданий [PERSON] , з якого вбачається, що [PERSON] перебуває за адресою [ADDRESS] у спідній білизні, що спростовує твердження останнього, що він лише заходить в гості до матері. Також, як встановлено судом, між сторонами у справі маються неприязні відносини з приводу місця проживання заявника у квартирі, яка належить на праві приватної власності матері заінтересованої особи - [PERSON] , що підтверджується ухвалою про відкриття провадження у справі № 529/397/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника - матері [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення з квартири без надання іншого житла. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця неодноразово зверталася до поліції за фактом вчинення домашнього насильства відносно неї з боку [PERSON] внаслідок чого постановою Диканського районного суду від 25.06.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу (а.с. 7-8). Обставини звернення заявника до поліції щодо вчинення її колишнім співмешканцем [PERSON] до неї домашнього насильства психологічного характеру, які на її думку мали місце 14 липня 2021 року та 05 вересня 2021 року, про що було складено відповідні протоколи працівниками поліції, на даний час перебувають на розгляді в суді № справи 529/742/21. Факт звернення з відповідними заявами заявниці до поліції, також підверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №1603 про прийняття та реєстрації заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що заявниця знову звернулася до поліції по факту вчинення 05.09.2021 року близько 23 год. 00 хв. домашнього насильства її співмешканцем. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 5, 6, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до частин четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Крім правил Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спірних правовідносин необхідно застосувати правила СК України. За правилами частини першої статті 2 СК України цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Вирішуючи питання належності та допустимості наданого суду доказу, а саме диску з відеозаписами на ньому, які долучено заявником до заяви, суд вважає, що ці докази можуть слугувати доказом вчинення [PERSON] психологічного тиску відносно заявниці, оскільки з них вбачається агресивна поведінка [PERSON] в бік заявниці. Крім того, приймаючи вказаний доказ до уваги, суд враховує, що учасники провадження не заперечували щодо його допустимості, представником [PERSON] лише звернуто увагу суду, що відеозйомка проводилась без відповідної згоди останнього, а заявниця вказала, що вказану зйомку вона проводила на свій особистий телефон за своїм місцем мешкання. З урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме слід видати обмежувальний припис строком на один місяць. Підстав для видачі такого на шість місяців, як про це просить заявниця, тобто на максимально можливий строк, передбачений законом, наразі немає. В свою чергу, суд не приймає до уваги доводи [PERSON] та його представника, що встановлення заборонного припису порушить його конституційне право на відвідування його матері, яка є пенсіонером, оскільки як встановлено судом, [PERSON] , хоча і є особою пенсійного віку, проте продовжує працювати, є здоровою особою, яка не потребує постійного догляду. Крім того, застосовуючи такий обмежувальний припис, судом враховано, що [PERSON] ще має повнолітнього сина, який проживає в смт Диканці. Застосовуючи даний обмежувальний припис судом враховано, що Конституція України найвищою соціальною цінністю визначає людину, її життя та здоров`я , а положеннями статей 3 та 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя та здоров`я, життя та здоров`я інших людей від протиправних посягань .Крім того, вказаний обмежувальний припис не позбавляє [PERSON] спілкуватися зі своєю матір`ю поза межами квартири за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. В свою чергу, враховуючи, що домашнє насилля здійснювалося в присутності дитини, суд вважає, що тимчасове обмеження батька спілкуватись з власною донькою є правомірним обмеженням батька у реалізації своїх прав відносно дитини, оскільки вказане обмеження носить не тривалий характер, його застосування викликано необхідністю захисту психологічного здоров`я дитини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України, про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. На підставі викладеного,

Outcome: partial