Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що адреса домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] що була змінена з назви «[ADDRESS]» на [ADDRESS], помилково була вказана у правовстановлюючих документах, як «[ADDRESS]», посилаючись на наступні обставини. У зв'язку з рішенням Дніпропетровської міської ради змінено назву «[ADDRESS]» на [ADDRESS]. При оформленні спадщини заявнику стало відомо, що у правовстановлюючих документах на домоволодіння помилково вказано адресу «[ADDRESS]». У зв'язку з чим заявник отримав відмову нотаріуса у вчинення нотаріальної дії. Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Заявника надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за таких підстав. 16 грудня 2015 року заявник звернувся до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Карпенко Н.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину домоволодіння після смерті [PERSON], яка померла [INFO] 16 грудня 2015 року постановою нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Карпенко Н.В. заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки було перейменовано «[ADDRESS]» на [ADDRESS] (а.с.3). Згідно з архівним витягом з рішення № 697 виконкому Дніпропетровської міської ради від 12.12.1973 «Про перейменування вулиць, провулків і площ міста Дніпропетровська» «[ADDRESS]» було перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 8) Згідно технічної документації на зазначене домоволодіння, воно знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 12-13). Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміну чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено інший порядок їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд дослідивши докази в їхній сукупності, дійшов до висновку, що в судовому засідання знайшов підтвердження факт розташування домоволодіння, за адресою [ADDRESS], а тому заяву останньої необхідно задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved