Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Заявник [PERSON], у жовтні 2014 року звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 677664, виданий на підставі рішення голови Пирятинської РДА Полтавської області № 363 від 17 жовтня 2003 року та зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 268 11 листопада 2003 року та розташованої на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області розміром 3.154 га належить «[PERSON]», а не «[PERSON].». Заявник у 2003 році приватизував дану земельну ділянку та отримав Державний акт на право власності на землю серії РЗ № 677664. Однак при його оформленні була допущена помилка у написанні прізвища заявника замість належного «[PERSON]» було зазначено «[PERSON]». [PERSON] звернувся з прохання виправити помилку до Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, але у її виправленні йому було відмовлено. Отримуючи акт заявник не звернув увагу на допущену помилку, а у 2014 йому було відмовлено орендарем у перезаключенні договору оренди земельної ділянки, посилаючись на допущену помилку, у зв'язку з чим [PERSON] вимушений звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду. Заявник до суду подав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, заявлені вимоги визнає у повному обсязі з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав лист в якому просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що заявнику належить земельна ділянка розміром 3.154 га. яка розташована на землях Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. У 2003 році від приватизував дану земельну ділянку та отримав Державний акт на право власності на землю серії РЗ № 677664. Однак при його оформленні була допущена помилка у написанні прізвища, на одній і тій же сторінці воно було записано як «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с. 5-6). У паспорті заявника та інших правовстановлюючих документах його прізвище записано як «[PERSON]» (а.с. 4,7,8) Пункт п'ятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З наданих суду письмових доказів вбачається, що при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено помилку, а саме: в прізвищі заявника замість «[PERSON]» було зазначено «[PERSON]». Враховуючи викладене, обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 10, 11, 208, 209, 212-215, 218, 223, 234, 256-259 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved