Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, в обґрунтування якої вказав, що [INFO] у м.Макіївка Донецької області померла його дружина [PERSON] . Оскільки документи про смерть дружини були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації смерті його дружини відмовив. З метою державної реєстрації смерті заявник просить суд встановити факт смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] за місцем постійного проживання у м.Макіївка Донецької області. У судовому засіданні заявник вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними у заяві обставинами. Представник заінтересованої особи М ирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши заявника, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 09.10.1976 перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І 0 [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Центрально-міського району м.Макіївки 09.10.1976, актовий запис №867 (а.с.16). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Місце реєстрації заявника як внутрішньо переміщеної особи: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 09.07.2019 міським відділом ЗАГС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР, дружина заявника [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м.Макіївка Донецької області у віці 60 років, про що у книзі реєстрації актів про смерть зроблений відповідний запис від 09.07.2019 за № 1120 (а.с.10). Причиною її смерті, згідно довідки Республіканського бюро судово-медичної експертизи ДНР м.Донецьк від 08.07.2019 № 1186, стала гостра серцева недостатність, ішемічна хвороба серця: атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.8). Факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засідання в показаннях свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що тривалий час знала померлу як дружину свого дальнього родича [PERSON] Дружина його тривалий час страждала на захворювання серця, а [INFO] цього захворювання померла у м.Макіївка у віці 60 років. 09.07.2019 вона була похована на цвинтарі «Козаче» в м.Макіївка. Згідно інформації Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 15.08.2019 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Відповідно до ч.3 ст.49 ЦК України смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. У разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану смерті особи питання щодо встановлення факту смерті особи відповідно до п. 8 ч.1 ст.315 ЦПК України та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розглядається судом. Судом встановлено, що Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області своїм листом від 15.08.2019 відмовив заявнику у державній реєстрації смерті дружини [PERSON] , оскільки подане ним свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 09.07.2019 року міським відділом ЗАГС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, а не державним органом. Відповідно до ст.17 ч.ч.1, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв; евакуації працівників; вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції на роботу в іншу місцевість. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 м.Макіївка є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, у зв`язку з чим їх зобов`язано переміститися в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію. Установа, якою було видане свідоцтво про смерть [PERSON] , не була переміщена на територію, яка контролюється органами державної влади України, отже наданий суду документ про смерть дружини заявника виданий органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства, і не може бути взятий до уваги органом, що здійснює реєстрацію юридичних фактів. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті своєї дружини [PERSON] Надаючи оцінку документами, виданим на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. З огляду на це суд, як виняток, приймає до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території, і надає їм оцінку разом з іншими здобутими у справі доказами. Оскільки сукупність досліджених доказів надає суду зробити висновок про доведеність факту смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved