Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, відповідно до якої просить встановити факт належності їй договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ніколаєнко Н.М. 19.08.1982 року за реєстровим №2459 шляхом ухвалення рішення про встановлення факту, що має юридичне значення із зазначенням вірної адреси місцезнаходження будинку [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог заявник в заяві зазначила, що 19 серпня 1982 року її мати [PERSON] подарувала їй будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня, нею, заявником було здійснено державну реєстрацію права власності на зазначений будинок в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 2555/10, про що свідчить реєстраційний напис на зворотній стороні правовстановлюючого документу, а саме, договору дарування. Однак при оформлені зазначеного договору дарування державним нотаріусом Другої Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області була допущена помилка в написані адреси за якою розташований зазначений будинок, а саме, замість правильного «[ADDRESS]» невірно вказано «[ADDRESS]». На час оформлення договору дарування ні вона, заявник, ні її мати не звернули увагу на дану обставину. 24.02.1981 року Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації був виготовлений технічний паспорт на зазначений будинок, де адресою місця його знаходження зазначено: [ADDRESS] . Крім того, про те, що будинок з надвірними будівлями, який їй подарувала мати, розташований за адресою: [ADDRESS] , свідчать також дані будинкової книги та довідки Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації від 01.09.1982 року Разом з тим, коли вона в вересня 2019 року звернулась до державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. з приводу внесення виправлень в договорі дарування від 19.08.1982 року, який посвідчено державним нотаріусом Ніколаєнко Н.М. за №2459, то 19.09.2019 року отримала відповідь про неможливість внесення такого виправлення у правовстановлюючий документ, оскільки зазначений нотаріус вже не є працівником нотаріальної контори та для вирішення зазначеного питанні рекомендовано звернутись до суду. Зазначена обставина позбавляє її можливості повністю та вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.10.2019 року у справі відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засідання заявниця підтримала свої вимоги та пояснила, що вона проживає в будинку [ADDRESS] . Неподалік від них є [ADDRESS] .Технічний паспорт на будинок було виготовлено раніше, ніж оформлено договір дарування і в ньому вірно зазначено адресу будинку, а саме [ADDRESS] . Так як невірно зазначена адреса в правовстановлюючому документі, та за нею зареєстрований будинок [ADDRESS] не [ADDRESS] і відповідно вона зареєстрована за невірною адресою. Встановити зазначений факт їй необхідно для можливості розпоряджатись своїм майном. Вислухавши пояснення заявниці, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Відповідно до договору дарування від 19.08.1982 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Олександрійської державної нотаріальної контори Ніколаєнко Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2459, [PERSON] подарувала [PERSON] належний їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, як свідчить відмітка на зазначеному договорі про його реєстрацію в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації, яку було зроблено 19.08.1982 року за №2555/10, будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в технічному паспорті на житловий будинок, який було виготовлено 24.02.1981 року, адресою будинку також зазначено: [ADDRESS] . При цьому, реєстраційний номер правової реєстрації співпадає з номером, зазначеним у відмітці про реєстрацію договору дарування в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації, а саме, 2555/10. В плані садибної ділянки також вказано [ADDRESS] . Відповідно до копії будинкової книги для реєстрації осіб в будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за вказаною адресою з 21.06.2018 року. Згідно листа завідуючої Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. від 19.09.2019 року, вих. №1318/01-16, зазначено, що пунктом 6.13 Наказу Міністерства Юстиції від 22.12.2010 року №3253/5 «Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства» передбачено, що у разі допущення помилок у тексті нотаріально оформленого документа, який не потребує підпису особи, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії(свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа, тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів. Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставлення свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене. Враховуючи викладене, заявницю було повідомлено про те, що законодавством не передбачено можливості внести виправлення до договору дарування, та про те, що нотаріус, який його посвідчив, вже не є працівником нотаріальної контори. Рекомендовано звернутися до суду. Згідно зі статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із роз`ясненнями, наданими в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявницю він знає, це його сусідка. Він проживає за адресою: [ADDRESS] . Раніше це був [ADDRESS], потім його переіменували на [ADDRESS], а потім його знову перейменували на [ADDRESS]. Йому відомо про те, що вказаний будинок заявниці подарували. На відстані близько 500 м від їх провулку є [ADDRESS].Але він з достовірністю може підтвердити, що заявниці подарований будинок [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявницю він знає, вони є сусідами і проживають по [ADDRESS] , яка знаходиться трохи вище провулку. Але він з достовірністю може підтвердити, що заявниці подарований будинок [ADDRESS] . Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Встановлення юридичного факту необхідно заявниці для реалізації права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном. Оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved