Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановлення над ним опіки, посилаючись на те, що [PERSON] є її сином. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. У зв`язку із погіршенням психічного стану 01.12.2020 примусово був госпіталізований до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР. [PERSON] не здатний до трудової діяльності у зв`язку із наявністю у нього психічного розладу, останній створює небезпеку для себе та оточуючих. Внаслідок психічного розладу її син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим може бути визнаний недієздатним. В зв`язку з чим, заявниця просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном (а.п. 31-34). Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Шевченківського району Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. 21.05.2021 канцелярією суду подала подання відповідно до якого рекомендує в разі визнання [PERSON] недієздатним, вважає за доцільне призначення [PERSON] опікуном над сином [PERSON] . 29.04.2021 [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначити останньому опікуна. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2021заяву [PERSON] було залишено без руху. 12.05.2021 [PERSON] надала заяву відповідно до якої остання недоліки усунула. 13.05.2021 по даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 21.05.2021. 21.05.2021 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 22.07.2021 до канцелярії суду надійшов висновок судово-психіатричної експерта № 115, у зв`язку з чим 22.07.2021 провадження у справі відновлено та призначено судове засідання на 09.09.2021. 09.09.2021 судом заслухано заявників, досліджено письмові докази, які містяться в матеріалах справи. Як вбачається із копії свідоцтва про народження виданого 23.09.1994 серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] , батьком зазначено [PERSON] , матір`ю зазначено заявника [PERSON] (а.п. 5). Згідно з копією довідки № 819 від 12.04.2021 виданою КП ДКПЛ ДОР [PERSON] знаходився на лікуванні з 01.12.2021 по теперішній час (а.п. 6). Як вбачається з копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 218303, [PERSON] є інвалідом другої групи з 01.07.2019 та за станом здоров`я не може виконувати ніякі види праці (а.п. 10). [PERSON] 24.05.2021 надано форму форму індивідуальної програми реабілітації інваліда №867 (а.п. 11-12). Відповідно до копії довідки № 000510 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.03.2021, за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї/зареєстрованих входять: [PERSON] (а.п. 13). Відповідно до копії довідки № 000851 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.04.2021, за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї/зареєстрованих входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.п. 14). Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно 19.02.1999 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.п.18). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 16.09.1988 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 295, після одруження прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON] (а.п.17). Згідно з довідкою №1645 виданою18.03.2021 заступником директора КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР [PERSON], [PERSON] у лікаря-накрколога на обліку не перебуває (а.п. 21). Відповідно до висновку № 11/208 ЛКК № 341 від 01.04.2021, який підписаний головою комісії та членами ЛКК від 01.04.2021 КНП «Міська поліклініка № 1» ДМР [PERSON] за психічним станом може здійснювати опіку за [PERSON] (а.п. 22). З висновку судово-психіатричного експерта № 115 від 15.06.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі шизофренії параноїдної, за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.п. 58-60). Відповідно до подання голови комісії з питань захисту прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки [PERSON] №4/4-42 від 20.05.2021 про доцільність призначення опікуном, вважається доцільним призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над [PERSON] , [INFO] (а.п.50). Відповідно до положень ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В порядку окремого провадження суд розглядає справи, в тому числі, про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з положеннями ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ч. 1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Відповідно до ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. Так, за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я [PERSON] , які були встановлені судом з огляду на виклад обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого останній не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними та наданих доказів, що свідчать про не безпідставність зазначених заявницею обставин, з метою чіткого підтвердження наявності у [PERSON] реального розладу психіки, у справі було призначено судово-психіатричну експертизу. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі №6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила,що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. В той же час, згідно наданого до суду висновку, експерт чітко та категорично зазначив, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі шизофренії параноїдної, за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.п.58-60). В свою чергу недієздатністьце втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Відтак, визнання особи недієздатноюце не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад». Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може. Так, визнання фізичної особи недієздатною є по суті правовим оформленням змін психіки людини як явища, що виражає прояв сил природи незалежно від дій та усвідомлення особи. Головним завдання суду при визнанні особи недієздатною є констатувати це явище та оцінити його з правової точки зору, тобто задовольнити заяву про визнання особи недієздатною чи відхилити таку заяву. Відтак, враховуючи встановлені та наведені вище обставини, заслухавши заявника, дослідивши подані заявницею докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу дійсно не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а відтак заява [PERSON] , [INFO] в інтересах [PERSON] , [INFO] , заінтересована особа Орган опіки та піклування адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню. Враховуючи наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним, та враховуючи що судом не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість призначення опікуном заявницю [PERSON] , [INFO] , суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність встановлення над [PERSON] опіки та призначення заявницю [PERSON] опікуном [PERSON] . Відповідно до положень ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно з ч. 3 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved