Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 14.09.2018 року з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування первісної заяви та уточненої заяви від 17.10.2018 року зазначив, що [INFO] помер батько заявника [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, в тому числі земельна ділянка розміром 0, 39 га, яка розташована на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області. За життя спадкодавець склав заповіт від 07.09.2011 року, посвідчений секретарем Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, яким заповідав своє майно [PERSON], 1980 року народження. Після смерті спадкодавця [PERSON] звернувся до Білгород - Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданому Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області 05.06.2002 року, ім'я власника земельної ділянки вказано «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено «[PERSON]». На підставі вищезазначеного заявник просить суд, встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області 05.06.2002 року на підставі рішення XV сесії ХХІІІ скликання Приморської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 12.06.2000 року № 132 на ім'я «[PERSON]». Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги визнав у повному обсязі. В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. З державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 05.06.2002 року, на підставі рішення ХV сесії ХХІІІ скликання Приморської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області вбачається, що «[PERSON]», який мешкає в [ADDRESS], передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 39 гектарів, в межах згідно з планом, розташовану на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 77, /а. с. 7/. Згідно заповіту посвідченого секретарем Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області 07.09.2011 року встановлено, що [PERSON], [INFO], який народився в [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS] діючи добровільно, без будь - якого примусу як фізичного так і морального, розуміючи значення своїх дій, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «Все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів сину [PERSON], 1980 року народження», /а. с. 9/ Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 07.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 251 від 07.08.2012 року, /а. с. 8/. Згідно повідомлення Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори за вих. № 814/02-14 від 22.03.2018 року встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], яка померла [INFO] (спадкова справа № 466/2012) та [PERSON], яка померла [INFO] (спадкова справа № 217/2018) по наступним причинам: -у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданому Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області 05.06.2002 року, ім'я власника земельної ділянки вказано «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть ім'я спадкодавця вказано «[PERSON]»; -у Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 474215, виданому Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області 13.08.2001 року, прізвище, ім'я, по - батькові власника земельної ділянки вказано «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть прізвище, ім'я, по - батькові спадкодавця вказано «[PERSON]»; - не встановлений факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (син та мати), між [PERSON] та [PERSON] (син та мати), /а. с. 6/. Згідно повідомлення Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори за вих. № 201/02-14 від 26.01.2018 року встановлено, що 21.12.2012 року Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа № 466/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON]. [PERSON] 21.12.2012 року подав до Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька [PERSON] та є єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна спадкодавця (померлого), в тому числі на земельну ділянку площею 0, 39 га., що розташована на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення особистого підсобного господарства та на земельну ділянку площею 1, 200 га, що розташована на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери яким не присвоєно, /а. с. 10/. Відповідно до повідомлення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області за вих. № 267 від 23.05.2018 року встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виготовлений на ім'я [PERSON], дійсно видавався Приморською сільською радою [PERSON]. На даний момент виправити помилку і видати новий державний акт немає можливості, оскільки видача державних актів на землю припинені з 2013 року, /а. с. 11/. Згідно повідомлення відділу у Кілійському районі Головного управління Дергеокадастру в Одеській області за вих. № 695/138-18 від 24.07.2018 року встановлено, що у зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав. Тому з 01.01.2013 року органи Дерземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. В свою чергу, а ні Конституцією України, а ні законами України не передбачено виправлення помилок в Державних актах на землю, /а. с. 12-13/. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 294 Цивільного кодексу фізична особа має право на ім'я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537, втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 -5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт задовольняє заяву.

Outcome: approved