Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Заявник [PERSON] у лютому 2014 року звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що договір купівлі-продажу від 21 жовтня 1992 року, укладений між Пирятинською міською радою народних депутатів в особі інженера ВУ ЖКГ Михайленка Олександра Федоровича з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони посвідчений державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Чудіною Е.П., зареєстрований в реєстрі № 1938, належить [PERSON]. Інакше, як у судовому порядку вирішити спір, неможливо. В судовому засіданні заявник вимоги викладені у заяві підтримала з підстав викладених у ній і просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав лист у якому просив справу слухати у його відсутність, заявлені вимоги Пирятинська міська рада Полтавської області визнає у повному обсязі. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] дали суду ідентичні покази, щодо придбання заявницею [PERSON] квартири [ADDRESS]. Суд, вислухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21 жовтня 1992 року було укладено та посвідчено державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Чудіною Е.П. (зареєстрований в реєстрі № 1938) між Пирятинською міською радою народних депутатів в особі інженера ВУ ЖКГ Михайленка Олександра Федоровича з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] належить житлова квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Проте при укладенні вищезазначеного договору прізвище заявниці [PERSON], було помилково записане, як «[PERSON]» (а.с. 8-9). Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 06.08.2013 року, 12.08.1978 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу заявник змінила на «[PERSON]». Відповідно до рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 06.12.1990 року, шлюб між сторонами розірвано, дошлюбне прізвище не відновлено, заявник залишилася на прізвищі «[PERSON]» (а.с. 10). У інших особистих документах, прізвище заявниці зазначено як [PERSON] (а.с.3-7). Проте, на даний час заявниця не має змоги звернутися з заявою до Пирятинській державній нотаріальній контори про виправлення описки у правовстановлюючому документі, оскільки державний нотаріус, який здійснював посвідчення вказаного договору купівлі-продажу на даний час не здійснює свою діяльність, а виправлення допущеної помилки у написанні прізвища іншим нотаріусом не допускається, оскільки суперечить вимогам «Інструкції про вчинення нотаріальних дій». Відповідно до п. 6.13 Правил ведення нотаріальних дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 N 3253/5, виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. Встановлення факту необхідно заявнику для настання юридичного наслідку - державної реєстрації права власності. Пункт п'ятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З наданих суду письмових доказів вбачається, що при виготовленні договору купівлі-продажу було допущено помилку у написанні прізвища заявниці, замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Враховуючи викладене, обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 10, 11, 208, 209, 212-215, 218, 223, 234, 256-259 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved