Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання [PERSON] однією сімєю без шлюбу з нею за період з 01.06.2002 року по 10.01.2004 року та за період з 10.01.2004 року по даний час. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 01 червня 2002 року вона перебуває з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах (проживає із ним однією сім'єю без реєстрації шлюбу). Попередній офіційний шлюб був розірваний 10.10.2001 року. Зазначає, що проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу підтверджується наявністю спільних дітей, народжених за час перебування у фактичних шлюбних відносинах: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; а також ведення спільного господарства, проживання разом, спільні свята та відпочинок. 10.01.2004 року між ними було укладено договір про врегулювання відносин між особами, які проживають у цивільному шлюбі. Встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу з нею необхідно їй для остаточного врегулювання майнових та немайнових відносин, оскільки за час фактичного проживання діяли норми як Кодексу України про шлюб та сімю так і Сімейного кодексу України, які регулювали вказані правовідносини різним чином. Представник заявника [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Надала також через канцелярію суду письмові пояснення свідків [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які підтверджують факт проживання однією сімєю без шлюбу заявника [PERSON] та [PERSON] за період з 01.06.2002 року по 10.01.2004 року та за період з 10.01.2004 року по даний час. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви, просив розглянути заяву відповідно до вимог чинного законодавства та визначити наявність факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб між ними було розірвано 10.10.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.32). Згідно наданих матеріалів справи, заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] під час спільного проживання мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 4, 5, 6). Відповідно до наданих матеріалів, заявник [PERSON], заінтересована особа [PERSON], діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] мешкають та зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується копією домової книги (а.с.33-34). Згідно наданих суду матеріалів, а саме Договору про врегулювання відносин між особами, які проживають у цивільному шлюбі від 10.01.2004 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних сімейних відносинах з 01.06.2002 року (а.с.16-17). Згідно заяви щодо розгляду справи [PERSON] зазначено, що факти викладені в заяві [PERSON] щодо спільного проживання (наявність спільних дітей, ведення спільного побуту, тощо) відповідають дійсності, зокрема, він підтверджує: спільне проживання, починаючи з літа 2002 року; наявність трьох спільних дітей, народжених за час перебування у фактичних шлюбних відносинах; укладення 10.01.2004 договору про врегулювання відносин між особами, які проживають у цивільному шлюбі. Однак, на даний момент між ними не врегульовані майнові правовідносини. Їх врегулювання ускладнює дія різних норм права - а саме Кодексу України про шлюб та сімю та Сімейного кодексу України. Для врегулювання цих відносин та отримання права на відповідну частину майна [PERSON] повинна мати відповідний статус, який є проблемним з огляду на діючі приписи законодавства, яке діяло до набуття чинності Сімейним кодексом України. Але і після цього триваючі з 2002 року майнові правовідносини не можуть бути врегульовані без вирішення питання про фактичне проживання однією сімєю. Враховуючи вищезазначені спірні моменти, які повязані з фактичними сімейними відносинами (як до 2004 року, так і після) врегулювати майнові відносини між ними в позасудовому порядку вони не мають можливості (а.с.22-23). Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявниці необхідно для того, щоб захистити права та інтереси, повязані з фактичними стосунками чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та для встановлення спільної сумісної власності, набутої за час спільного проживання. Зважаючи на викладене, суд\~вважає достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, оскільки представлені заявником докази суд визнає належними, допустимими та такими, що містять у собі інформацію щодо предмета доказування, є логічно пов'язаними з тими обставинами, які підтверджують факт проживання однією сімєю заявниці та [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Вирішуючи позовні вимоги, суд приходить до висновку, що період проживання однією сімєю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] слід вважати з 01.06.2002 року по 10.01.2004 року та за період з 10.01.2004 року по 15 вересня 2017 року, тобто по день постановлення рішення. На підставі ч.7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved