Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.04.1999 помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке йому заповіла за заповітом його покійна бабуся [PERSON], яке складається із сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ВН №0334544 за порядковим номером 542 на земельну ділянку 2.72 га, яка розташована на території Холодіївської сільської ради, який належав [PERSON], бабусі її покійного чоловіка. На даний час вона оформляє спадкове майно, яке належало її чоловікові [PERSON], проте оформити не має можливості так як в даному сертифікаті на право на земельну ділянку помилково зазначене імя бабусі покійного чоловіка [PERSON], що не відповідає запису її імені як [PERSON] із запису акта про смерть та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, також заповіту. По цій причині [PERSON] звернулась до суду та просить винести рішення, яким встановити факт того, що сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ВН №0334544 належить саме бабусі її покійного чоловіка [PERSON]. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності заяву підтримує, на її задоволенні наполягає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив: Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, 29.11.1989 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Роздорожня) О.Ф. (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, 22.04.1999 [PERSON] помер (а.с. 12). На підставі довідки виданої виконкомом Холодівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області за №240 після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається також із сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ВН №0334544 за порядковим номером 542 на земельну ділянку 2.72 га, яка розташована на території Холодіївської сільської ради, яке йому заповіла за заповітом його покійна бабуся [PERSON]. Після смерті [PERSON] його спадкоємцем за законом є дружина [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії свідоцтв про смерть, 05.11.1998 померла [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 12). [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] відповідно до заповіту (а.с.13). 20 квітня 2000 року Тульчинською районною адміністрацією Вінницької області був виданий сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ВН №0334544, члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Холодівка» , с. Холодівка Тульчинського району Вінницької області, розміром 2.72 га без визначення меж цієї частки в натурі. на імя [PERSON] (а.с.8). В даному сертифікаті на право на земельну ділянку помилково зазначене імя [PERSON], що не відповідає запису її імені як [PERSON] із запису акта про смерть №138 від 5.11.1998 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, також заповіту від 03.04.1995. Помилково зазначене імя [PERSON], не дає можливості заявниці оформити документи на земельну ділянку, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ВН №0334544, який є спадковим майном. На підставі ст. 256 п.6 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище , імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши\~\~належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд\~\~дійшов висновку про обґрунтованість \~вимог\~\~[PERSON] в заявлених нею межах та\~\~про існування правових підстав для\~\~їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений заявницею залишити за стороною. На підставі викладеного,

Outcome: approved