Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з дійсною заявою, в якій зазначив, що 06 вересня 2015 року померла його бабуся [PERSON] в м. Молодогвардійськ Луганської області, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть від 15.10.2015 №168 Міського поліклінічного відділення №2 ДП «Краснодонська центральна міська багатопрофільна лікарня» Луганської народної республіки і завірена печаткою цього ж закладу. На підставі цього свідоцтва відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виконавчого комітету Молодогвардійської міської ради Луганської області було видано Свідоцтво про смерть від 14.09.2015 року. При його зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міловського районного управління юстиції Луганської області йому було розяснено, що отримані мною лікарське свідоцтво про смерть з лікарняного закладу та свідоцтво про смерть не мають юридичної сили (не є дійсними) на території нашої держави. Відсутність належно оформлених документів про смерть його бабусі унеможливлює його право на спадщину, тому з метою захисту його законних прав та інтересів як громадянина України, необхідно встановити факт смерті його бабусі [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. В звязку з цим він змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], померлої 06 вересня 2015 року в м. Молодогвардійськ Луганської області. Заявник у судове засідання не зявився, просив справу розглянути без його участі, заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі. На електрону адресу суду надіслав заяву про доручення як доказів до раніше поданої заяви про встановлення факту смерті фотознімки з місця поховання [PERSON]. Представник заінтересованої особи Гур`єва О.М. в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі, справу вирішити на розсуд суду. Проти заявлених вимог заперечень не мають. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями п.2 ч.1ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень частини 2 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно ч.2 ст.257-1 ЦПК України,справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявник є онуком [PERSON] ( копії свідоцтва про народження - а.с.15, 16,17). Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 168 від 07.09.2015 року, складених за формою первинної облікової документації № 106/у, затверджених «Наказом» «Міністерства охорони здоров'я Луганської народної республіки та виданих 28.08.2015 року, [PERSON], померла 06.09.2015 року в м. Молодогвардійськ Луганської області. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоровя або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.) ; у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.) ; забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. З інформації №2202.3-4.10.2 від 23.02.2016 року, наданої В.о. начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міловського районного управління юстиції у Луганській області (а.с.11) вбачається, що можливість та засновані на чинному законодавстві підстави для виконання заяви [PERSON] про державну реєстрацію смерті на підставі медичних документів виданих медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі відсутні, оскільки підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт смерті. Медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоровя, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085(у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 року № 428-р.). Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Однак місто Молодогвардійськ Луганської області, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. А згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто Молодогвардійськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Тому у звязку із тим, що смерть [PERSON] настала на території міста Молодогвардійськ Луганської області, на території якої, нині, жодний орган державної влади України не працює та відбувається антитерористична операція, суд погоджується із тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, не є можливим. Таким чином,\~\~лікарське свідоцтво про смерть, як доказ суд не приймає, але враховує письмові пояснення заявника, фотознімки з місця поховання [PERSON], де на табличці датується дата смерті [PERSON] саме 06.09.2015 року, які підтверджують факт смерті останньої. Оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] неможлива, то суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved