Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Заявник звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя із вказаною заявою, посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , є чоловіком заявника, який з часу одруження проживав разом із заявником в [ADDRESS] . Натомість на теперішній час [PERSON] за такою адресою не мешкає. Також він не мешкає в [ADDRESS] , куди була змушена заявник із своїми дітьми переїхати, як внутрішньо переміщена особа. Зазначала при цьому, що у березні 2016 року [PERSON] поїхав з м. Донецьк до м. Москва РФ, звідки не повернувся. Додавала, що до м. Москва він прибув 17 березня 2016 року, телефонував їй, однак згодом зв`язок із ним обірвався. Вона згоди дізналась, що у травні в м. Москва її чоловік втратив свій паспорт. Через розшук [PERSON] вона звернулась до Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області, внаслідок чого 16 лютого 2018 року Великоновосілківським ВП Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області було заведено оперативно-розшукову справу № 54-32 за фактом зникнення чоловіка заявника. Стверджувала, що з часу зникнення її чоловіка минуло майже чотири роки, однак жодних відомостей про місце його перебування немає. Вказувала, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для подальшого отримання документів, подачі заяв до УСЗН для отримання допомоги та компенсацій, які належать їй та її дітям. на підставі переліченого просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, безвісно відсутнім, вважаючи початком безвісної відсутності 16 лютого 2018 року. [PERSON] у судовому засіданні, підтримуючи заявлені нею вимоги, вказувала, що після початку подій на сході України, вона із чоловіком залишалась мешкати у м. Донецьк разом із своїми чотирма спільними синами. Її чоловік, [PERSON] , працював неофіційно шляхом виїзду до м. Москва, де працював на різних роботах. Натомість коли її чоловік поїхав до м. Москва у березні 2016 року, то у травні 2016 року із [PERSON] у неї обірвався зв`язок, оскільки він в м. Москва спочатку втратив свій мобільний телефон, потім загубив свій паспорт, що їй стало відомо від знайомої, яка мала телефону розмову із [PERSON] . Після цього у червні 2016 року її чоловік підтвердив, що втратив свій паспорт із іншого мобільного телефону, після чого жодної звістки від нього вона не мала. Зазначала, що з м. Москва він не повертався, де може перебувати її чоловік та чи живий він - їй невідомо. На підставі цього вона із своїми дітьми була змушена у 2017 році поїхати на підконтрольну Україні території, до своєї матері до с. Нескучне Великоновосілківського району Донецької області, де зареєструвалась як внутрішньо перемішена особа. В подальшому вона у 2019 році переїхала до [ADDRESS] , де мешкає рамо із своїми 4-ма синами. Оскільки вже тривалий час немає звісток від її чоловіка, треба дозвіл батька на вирішення питань відносно спільних неповнолітніх дітей, а також необхідно постійно оформлювати документи для отримання соціальної допомоги, то у неї виникла необхідність наразі звернутись із вказаною заявою. Просила задовольнити її заяву. Представники Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради не з`явились до судового засідання, надавши заяву з проханням вирішити справу за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 396 від 4 жовтня 2008 року, вбачається, що 4 жовтня 2008 року [PERSON] одружився із [PERSON] (а. с. 6). За свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 300 від 30 травня 2002 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON] (а. с. 37). На підставі свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 466 від 22 липня 2004 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON] (а. с. 37). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 458 від 21 липня 2009 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON] (а. с. 38). Згідно із свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 431 від 20 липня 2012 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON] (а. с. 39). За довідкою від 1 липня 2020 року Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який мешкав в м. Донецьк розшукується Великоновосілківським відділенням поліції, як безвісно зниклий (оперативно-розшукова справа № 54-32 від 16 лютого 2018 року) (а. с. 9). На підставі довідки від 17 липня 2018 року про склад родини виконкому Великоновосілківської селищної ради Донецької області вбачається, що [PERSON] та її діти, [PERSON] , 2012 р. н., [PERSON] , 2009 р. н., [PERSON] , 2004 р. н., [PERSON] , 2002 р. н., тимчасово мешкали в [ADDRESS] (а. с. 7). За довідкою від 27 серпня 2019 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована як внутрішньо переміщена особа по [ADDRESS] , будучи зареєстрованою в [ADDRESS] , що також підтверджується копією паспорту (серія ВК № 008226), яка також була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа в [ADDRESS] (а. с. 3, 5). З копії паспорту [PERSON] (серія [NUMBER] ) вбачається, що чоловік заявника зареєстрований в [ADDRESS] , починаючи з 2012 року (а. с. 10). Відповідно до відомостей Центральної виборчої комісії від 14 серпня 2020 року вбачається, що виборча адреса [PERSON] , [INFO] , є [ADDRESS] (а. с. 33). За інформацією Прикордонної служби України від 14 серпня 2020 року вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями окремих районів Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 1 січня 2016 року по 13 серпня 2020 року громадянином України, [PERSON] , [INFO] , немає (а. с. 35). На підставі відповіді Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 11 серпня 2020 року вбачається, що України [PERSON] , [INFO] , в м. Маріуполі не зареєстрований (а. с. 28). Згідно із інформацією від 12 серпня 2020 року Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації та від 25 серпня 2020 року Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на обліку, як внутрішньо переміщена особа, не перебуває ані на території Великоновосілківського району Донецької області, ані на території міста Маріуполя Донецької області (а. с. 29). За інформацією з ГУ ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України від 17 серпня 2020 року вбачається, що відомості про доходи громадянина України [PERSON] , [INFO] , за період з 1 січня 2018 року до 31 березня 2020 року відсутні (а. с. 24). Допитані у якості свідків [PERSON] , 2002 р. н., та [PERSON] , 2004 р. н., вказували, що [PERSON] , 1979 р. н., є їх батьком, який з 2016 року зник, про якого вони не мають звісток та до теперішнього часу не знають де він може знаходитись, оскільки із ними він не виходить на зв`язок, а рідні та знайомі не знають де він. Підтвердили, що до втрати зв`язку із батьком вони разом із матір`ю, [PERSON] та батьком мешкали в м. Донецьк. При цьому батько протягом 2015-2016 років декілька разів виїжджав до Росії на заробітки. Однак після зникнення [PERSON] вони із матір`ю та меншими братами були вимушені переїхати до своєї бабусі в с. Нескучне Донецької області в серпні 2017 року, бо від батька не було звісток, а життя змушувало шукати кращої долі. Потім поїхали із матір`ю та братами до м. Маріуполі, де зараз разом усі мешкають. Відповідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. На підставі\~наведених норм\~та встановлених\~обставин справи\~вбачається,\~що починаючи\~з 16\~лютого 2018\~року офіційно в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування. Суд зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи вбачається, що відомостей про місце перебування [PERSON] немає з березня 2016 року до серпня 2017 року, коли заявниця разом із синами переїхала до с. Нескучне Донецької області, тобто більше року за місцем постійного проживання [PERSON] , від якого на той момент, а також після цього не було звістки про нього чи про його долю, тому встановити, де він може перебувати неможливо. Отже, суд дійшов висновку про можливість для забезпечення інтересів заявника та її дітей задовольнити заяву [PERSON] про визнання безвісно відсутнім [PERSON] , 1979 р. н. Враховуючи, що розшук [PERSON] було розпочато 16 лютого 2018 року, то суд вважає можливим встановити, що [PERSON] , 1979 р. н., безвісно відсутній саме з 16 лютого 2018 року, як проситьсуд [PERSON] у своїй заяві.

Outcome: approved