Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначив, що 16 вересня 2018 року, вдома, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. В. Чорновола, 27/17, померла його дружина, [PERSON]. Смерть була констатована о 05 год. 30 хв. 16 вересня 2018 року фельдшером КЗ «Криворізька станція швидкої допомоги» ДОР [PERSON], про що видано довідку № 2915 від 19.09.2018 р. 16 вересня 2018 року працівником Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за участю фельдшера КЗ «Криворізька станція швидкої допомоги» ДОР [PERSON] було складено Висновок щодо ненасильницької смерті [PERSON], згідно з яким, у зв`язку із встановленням біологічної смерті рекомендована видача лікарського свідоцтва про смерть без розтину. У Довгинцівському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області заявнику повідомили, що лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] він зможе отримати після його надходження до органу поліції від комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги №4, куди, за словами слідчого Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON], було направлено відповідне повідомлення про видачу лікарського свідоцтва. Вже після поховання [PERSON] 19.09.2018 р. заявник дізнався у Довгинцівському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 відмовило органу поліції у видачі лікарського свідоцтва про смерть. 19 жовтня 2018 року заявник надіслав на адресу зазначеного вище медичного закладу лист з проханням видати лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] У відповідь, листом від 02.11.2018 р. № [NUMBER] Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 повідомило заявника про неможливість видачі лікарського свідоцтва про смерть у зв`язку з наступним. Лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або паталогоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину. Оскільки, [PERSON] на диспансерному обліку в АЗПСМ № 7 не перебувала, відповідних записів у медичній документації не мала, амбулаторна картка відсутня, обстеження трупа медичним працівником лікувального закладу не проводився, а розтин трупа паталогоанатомом не здійснювався, то довідка з Криворізької станції швидкої допомоги та Висновок щодо ненасильницької смерті за місцем проживання не дають належних підстав для видачі лікарського свідоцтва про смерть за формою 106/о. \~ \~ \~ \~Таким чином, не проведення \~\~лікарем КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 огляду трупа [PERSON] \~унеможливлює видачу вказаним медичним закладом лікарського свідоцтва про смерть навіть за умови складення працівником поліції за участю фельдшера станції швидкої медичної допомоги Висновку щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання. \~ \~ \~ \~Разом з тим, факт не перебування померлої [PERSON] на диспансерному спостереженні в \~КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 та відсутність розтину її трупу є обставинами, які також унеможливлюють видачу лікарського свідоцтва про смерть лікарем КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №4. \~\~\~\~\~\~\~Отже, за обставин, які склались, відсутня будь-яка можливість здійснити державну реєстрацію актового запису про смерть [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на підставі медичного документа. Тому, звернення до суду з цією заявою обумовлено необхідністю вирішити питання про здійснення державної реєстрації актового запису про смерть [PERSON] \~\~Заявник в судове засідання не з'явився, представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні заявлених вимог. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова № 5), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до роз'яснень, наданих в п.13 Постанови №5, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що 16 вересня 2018 року, вдома, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. В. Чорновола, 27/17, померла моя дружина, [PERSON]. Смерть була констатована о 05 год. 30 хв. 16 вересня 2018 року фельдшером КЗ «Криворізька станція швидкої допомоги» ДОР [PERSON], про що видано довідку № 2915 від 19.09.2018 р. (а.с. 12). 16 вересня 2018 року працівником Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за участю фельдшера КЗ «Криворізька станція швидкої допомоги» ДОР [PERSON] було складено Висновок щодо ненасильницької смерті [PERSON], згідно з яким, у зв`язку із встановленням біологічної смерті рекомендована видача лікарського свідоцтва про смерть без розтину. (а.с. 11). У Довгинцівському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області заявникові повідомили, що лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] він зможе отримати після його надходження до органу поліції від комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги №4, куди, за словами слідчого Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON], було направлено відповідне повідомлення про видачу лікарського свідоцтва. Вже після поховання [PERSON] 19.09.2018 р. заявник дізнався у Довгинцівському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 відмовило органу поліції у видачі лікарського свідоцтва про смерть. 19 жовтня 2018 року заявник надіслав на адресу зазначеного вище медичного закладу лист з проханням видати йому лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] У відповідь, листом від 02.11.2018 р. № [NUMBER] Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 повідомило його про неможливість видачі лікарського свідоцтва про смерть у зв`язку з наступним. Лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або паталогоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину. Диспансерне спостереження - нагляд за станом здоров`я особи, який передбачає проведення щодо неї лікарських оглядів, спеціальних досліджень (рентгенологічних, лабораторних та інше), результати яких вносяться в медичну картку амбулаторного хворого, з періодичністю, яка залежить від характеру захворювання, рівня компенсації порушень здоров`я в цієї особи або від особливостей умов її праці. Оскільки, [PERSON] на диспансерному обліку в АЗПСМ № 7 не перебувала, відповідних записів у медичній документації не мала, амбулаторна картка відсутня, обстеження трупа медичним працівником лікувального закладу не проводився, а розтин трупа паталогоанатомом не здійснювався, то довідка з Криворізької станції швидкої допомоги та Висновок щодо ненасильницької смерті за місцем проживання не дають належних підстав для видачі лікарського свідоцтва про смерть за формою 106/о. Згідно п. 2.2 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або паталогоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину. За змістом п. 3 р. ІІ Порядку взаємодії\~між органами\~та підрозділами\~Національної поліції,\~закладами охорони\~здоровя та\~органами прокуратури\~України при\~встановленні факту\~смерті, затвердженого\~наказом Міністерства\~внутрішніх справ\~України,\~Міністерства охорони\~здоровя України,\~Генеральної прокуратури\~України 29.09.2017\~\~№ 807/1193/279 (далі\~Порядок взаємодії), у разі смерті людини за місцем її проживання без ознак насильницької смерті або підозри на таку на місце події виїжджає лікар, а у випадках, передбачених наказом № 545, фельдшер закладу охорони здоровя, який констатує факт смерті, проводить огляд трупа, за результатами якого інформує органи та підрозділи Національної поліції та адміністрацію закладу охорони здоровя, що забезпечує потреби населення у медичному обслуговуванні на відповідній території, про можливість встановлення причини смерті без патологоанатомічного розтину та видачі лікарського свідоцтва про смерть (фельдшерської довідки про смерть). З наведених вище положень законодавства вбачається, що лікарське свідоцтво про смерть видається медичним закладом лише у таких випадках: ?в разі перебування померлої особи на диспансерному спостереженні у медичному закладі; ?за результатами розтину трупу, проведеного паталогоанатомом; ?після проведення лікарем медичного закладу огляду трупу та встановлення відсутності ознак насильницької смерті, без проведення розтину трупу. \~ \~ \~ \~Після констатації фельдшером станції швидкої медичної допомоги смерті [PERSON] \~огляд трупа лікарем не проводився, оскільки, він не повідомлявся працівником поліції, хоча, у відповідності з \~п. 1 р. ІV Порядку взаємодії, уповноважені працівники органів та підрозділів Національної поліції виїжджають негайно при надходженні повідомлення про факт смерті людини за місцем її проживання без ознак насильницької смерті або підозри на таку відповідно до пункту 3 розділу II цього Порядку на місце події разом з лікарем, а у випадках, передбачених наказом № 545, - з фельдшером та за необхідності - з іншими спеціалістами. За результатами огляду трупа, після зясування обставин смерті та за відсутності ознак насильницької смерті чи підозри на таку складають висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання. \~ \~ \~ \~Таким чином, не проведення \~\~лікарем КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 огляду трупа [PERSON] \~унеможливлює видачу вказаним медичним закладом лікарського свідоцтва про смерть навіть за умови складення працівником поліції за участю фельдшера станції швидкої медичної допомоги Висновку щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання. \~ \~ \~ \~Разом з тим, факт не перебування померлої [PERSON] на диспансерному спостереженні в \~КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 та відсутність розтину її трупу є обставинами, які також унеможливлюють видачу лікарського свідоцтва про смерть лікарем КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №4. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно вимог ч.1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться\~\~органом\~\~державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої\~форми про\~смерть,\~виданого закладом\~охорони здоров'я або судово-медичною установою; або\~\~рішення суду про встановлення факту смерті особи в\~\~певний час або про оголошення її померлою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених\~Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000\~та зареєстрованих 28.12.2010 за № 1371/18666, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське\~\~ свідоцтво\~\~ про\~\~ смерть\~\~ (форма\~\~ N\~\~ 106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в\~\~певний час. Отже, за обставин, які склались, відсутня будь-яка можливість здійснити державну реєстрацію актового запису про смерть [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на підставі медичного документа. \~\~\~\~\~\~\~Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. \~ \~ \~ \~Згідно довідки КЗ Криворізька станція швидкої медичної допомоги від 19.09.2018р. № 2915, смерть [PERSON] настала 16 вересня 2018 року о 05 год. 30 хв. Викладені в позові обставини доводяться наступними доказами: свідоцтвом про шлюб заявника з [PERSON], Висновком щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання від 16.09.2018 р., довідкою КЗ Криворізька станція швидкої медичної допомоги від 19.09.2018р. № 2915, \~листом КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 № 4 від 02.11.2018р. № 2061, довідкою виконавчого комітету Софіївської селищної ради № 263 від 20.09.2018 р., листом заявника від 19.10.2018 р. до КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 про видачу лікарського свідоцтва про смерть з накладною Нова-Пошта. (а.с. 6-15).У відповідності до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 18 Постанови № 5, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Враховуючи положення ст. 315 ЦПК України, суд приходить до переконання, що встановлення факту смерті дружини має для заявника юридичне значення, тому з урахуванням наданих доказів, вимоги заявника є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved