Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог в заяві зазначив, що 27 травня 1985 року він придбав за договором купівлі-продажу житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Але у договорі купівлі-продажу на вищевказаний житловий будинок було неправильно вказано його прізвище - « [PERSON] », замість « [PERSON] », так як його прізвище по паспорту « [PERSON] ». У зв`язку з вищевказаними розбіжностями він не може здійснювати свої права власника будинку у повному обсязі: не може розпоряджатися своїм майном, як то продати, подарувати чи обміняти. Причиною неправильного написання його прізвища виникла у зв`язку із неправильним перекладом його прізвища на українську мову при оформленні договору купівлі-продажу. Оскільки на російській мові його прізвище « [PERSON] », тож при оформленні правовстановлюючого документу зробили кальку з російської мови і вказали його прізвище неправильно. У зв`язку з вищезазначеним просить встановити факт належності йому [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідченого 27 травня 1985 року державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори Лівінським О.С., за реєстром №872. У судове засідання [PERSON] не з`явився, до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995,№ 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до ст.351 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в договорі купівлі-продажу від 27.05.1985 року посвідченого державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори Лівінським О.С., за реєстром №872, прізвище заявника « [PERSON] » не співпадає з прізвищем, яке вказане в паспорті громадянина України серії [NUMBER] - « [PERSON] ». Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як заявник має намір розпорядитися своїм майном. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Приймаючи до уваги, що в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 27.05.1985 року, виданого на ім`я « [PERSON] », маються розбіжності з паспортними даними в написанні прізвища заявника, що створює йому перешкоди вільно користуватися та розпоряджатися житловим будинком, а тому суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved