Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить суд оголосити померлим [PERSON], [INFO], та зобовязати відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану внести відомості про смерть фізичної особи. В заяві зазначила, що вона є дочкою [PERSON] який 11.04.1993 року пішов у невідомому їй напрямку, і де до теперішнього часу перебуває, їй не відомо. Визнання її батька померлим їй заявнику необхідно для оформлення права на спадщину. Заявник у судовому засіданні підтвердила, обставини, викладені в поданій нею заяві, просить заяву задовольнити. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт тривалої відсутності [PERSON] за місцем проживання. Вислухавши [PERSON], дослідивши докази, додані до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 46,47 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.1996 року був визнаний безвісно відсутнім, оскільки 11.04.1993 року він пішов у невідомому напрямку, його місце перебування невідоме. Як вбачається з акту підтвердження фактичного проживання, посвідченого головою квартального комітету № 114 [PERSON] 19.12.2017 року, [PERSON] не мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Фабрічна, 43/1 і не зявлявся за вказаною адресою з 1993 року, відомостей про його місце перебування немає. Згідно відповіді Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, інформація про перебування [PERSON], [INFO], як безвісно відсутнього та наявності оперативно-розшукової справи відносно нього не збереглась у звязку із строками давнини подій, повязаних з його зникненням та визнанням його безвісно відсутнім. За період існування інформаційної пошукової бази «АРМОР» Національної поліції (з 2007 року) [PERSON] у поле зору поліції не потрапляв, інформацією про його місцезнаходження СКП Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області не володіє. За останнім відомим місцем роботи [PERSON] судом було зроблено запит, на який ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» надав суду архівну довідку, з якої вбачається, що [PERSON] працював на вказаному заводі в період з 05.05.1985 року по 14.11.1985 року та з по 20.10.1986 року по 01.04.1987 року, був звільнений з заводу за прогули. Суд бере до уваги, що оголошення [PERSON] померлим має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника [PERSON], яка є його дочкою, що підтверджується свідоцтвом про її народження 07.01.1988 року, виданого відділом РАЦС Шевченківського райвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 186. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені [PERSON] в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами та показаннями свідків, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про оголошення [PERSON] померлим підлягає задоволенню.

Outcome: approved