Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, посилаючись на наступне. Вона народилась у Республіці Вірменія в 1955 році, після одруження, разом зі своєю сім'єю переїхала жити до України в село Бараниківка Кремінського району Луганської області. Працювала вихователькою в дитячому саду з 01 листопада 1979 року по 29 липня 1981 року. За сімейними обставинами вони повернулись до Вірменії, однак після землетрусу, знову повернулась до України та була прописана у селищі Решетилівка Полтавської області по вулиці Петровського, 39 де прописана по цей день. З 11 лютого 1993 року по 18 липня 1999 року вона працювала КСГП «Нива» Глобинського району, а з 03 лютого 2000 року по 21 вересня 2004 року прийнята технічним робітником на ТОВ «Версия ЛТД». 26 грудня 2006 року їй було видано вид на жительство серія ПЛ [NUMBER]. Встановлення факту постійного проживання на території України потрібно їй для подальшого отримання громадянства України, тому вона й звернулась до суду. У судовому засідання заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області - Кобилинський С.В. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначає чіткий перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом, в той же час ч. 2 цієї ж статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, законодавець визначає дві умови для встановлення юридичних фактів: 1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 01 листопада 1979 року по 29 листопада 1981 року працювала вихователькою в дитсадку «Солнышко» Кремінького району Луганської області; з 25 серпня 1981 року по 15 січня 1990 року працювала на Степанованському племптицезаводі; з 11 лютого 1993 року по 18 липня 1999 року працювала на КСГП «Нива» Глобинського району Полтавської області; з 03 лютого 2000 року по 21 вересня 2004 року працювала на ТОВ «Версия ЛТД» Полтавської обалсті, що підтверджується записами у трудовій книжці від 01 листопада 1979 року серія [NUMBER] /а.с.5-6/. 26 грудня 2006 року [PERSON] отримала посвідку на постійне проживання [NUMBER], відповідно до якої з 15 лютого 1995 року її місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] селище Решетилівка Полтавської області /а.с.4/ Крім того, суд бере до уваги, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13 січня 2015 року встановлено факт постійного проживання на території України з 01.11.1979 року по 29.07.1981 року її чоловіком [PERSON]. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, достатності та їх взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що [PERSON] постійно проживала з 01 листопада 1979 року по 29 липня 1981 року на території України, з огляду на що заява підлягає задоволенню

Outcome: approved