Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з указаною заявою 11.04.2018 та просила суд надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заяви вказувала, що 29.12.2017 їй виповнилося 17 років. Декілька років потому вона почала зустрічатись з [PERSON], з яким у них склались близькі стосунки, засновані на почуттях любові, взаємної поваги, що перейшли в фактичні шлюбні відносини. На даний час вона вагітна, термін вагітності становить 5 місяців. Батьком майбутньої дитини є [PERSON], з яким вона бажає зареєструвати шлюб, адже за їх спільною позицією та переконанням майбутня дитина повинна народитись в їх офіційно зареєстрованому шлюбі. Оскільки в органах РАЦС в прийнятті їх заяви про реєстрацію шлюбу їм відмовляють у звязку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, з метою отримання такого права за вказаних вище обставин вона вимушена звернутись до суду. У судовому засіданні заявник [PERSON], підтримала свою заяву та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] також наполягав на задоволенні вимог заявниці, підтвердив, що дійсно вони з [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах, на даний момент вона вагітна, він є батьком майбутньої дитини, тому бажає одружитися з заявницею. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON], які є батьками заявниці, [PERSON], не заперечували проти задоволення заяви та надання останній права на шлюб з [PERSON] Представник заінтересованої особи, органу опіки та піклування Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] та надання їй права на шлюб, що відповідатиме її інтересам та інтересам майбутньої дитини. Суд, вислухавши думку заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з огляду на наступне. За ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ст. 22 СК України, особи які бажають зареєструвати шлюб, на день реєстрації шлюбу мають досягти шлюбного віку, що складає для жінок і чоловіків - 18 років. Згідно з ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з паспорту [PERSON] серії АО № 372965, виданого Криворізьким РСГУДМС України Дніпропетровської області від 07.03.2017 та свідоцтва про народження від 13.03.2001 серії І-КИ № 103250 (а.с.3,5), остання народилася 29.12.2000, відповідно на момент її звернення до суду їй виповнилося 17 років 04 місяці, тобто вона не досягла 18-річного віку, що не надає їй право на реєстрацію шлюбу. Як вказувала у судовому засіданні [PERSON], що також підтвердив в ході судового розгляду [PERSON], декілька років потому вони зустрічаються та перебувають в фактичних шлюбних відносинах, мають взаємні почуття любові та прагнуть створити сімю, що також не заперечували заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON], батьки заявниці (а.с.5). Відповідно до довідки Христофорівської сільської лікарської амбулаторії ЗПСМ від 15.03.2018 № 40, [PERSON] перебуває на обліку по вагітності, термін якої на день видачі довідки становить 15-16 тижнів (а.с.14). Оскільки судовим розглядом справи встановлено, що надання заявниці права на шлюб відповідатиме її інтересам та її майбутньої дитини, яка відповідно до ст. 141 СК України, має рівне право на виховання з боку матері та батька, та зростання в повноцінній сімї, тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити та надати [PERSON] право на шлюб з [PERSON], який також наполягає на реєстрації шлюбу з заявницею та вважає себе батьком їх майбутньої дитини. Зв ч. 2 ст. 34 ЦК України, реєстрація неповнолітньою [PERSON] шлюбу спричинить автоматичне виникнення у неї повної цивільної дієздатності. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved