Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування заяви зазначала що вона є спадкоємицею за заповітом складеного її бувшим чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] . На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у виді квартири [ADDRESS] , яка належала йому на праві власності. З моменту одруження а саме з 2008 року, вона проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] в її квартирі [ADDRESS] . В подальшому шлюб офіційно було розірвано, але вони продовжували проживати разом. Після смерті [PERSON] саме вона займалася його похованням. Звернувшись до нотаріуса з питань отримання свідоцтва про право власності за заповітом на квартиру [ADDRESS] , їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Оскільки вона проживала постійно зі спадкодавцем з 2008 року по день його смерті, просить суд встановити факт її спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] . Заявник в судовому засіданні повністю підтримала свої вимоги та пояснила, що з травня 2008 року вона проживала з [PERSON] однією родиною. В 2001 році [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] , але він в ній ніколи не жив оскільки проживав разом з нею за її адресою. В останні роки [PERSON] дуже хворів, та потребував стороннього догляду. Вона доглядала за ним, лікувала його до останнього дня. В серпні 2018 року, [PERSON] склав на неї заповіт в якому заповів їй все належне йому майно. Оскільки вона проживала разом з [PERSON] , вела з ним спільне господарство, то вважала що вона фактично прийняла спадщину, але коли звернулася до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, у зв`язку з пропуском строку звернення та відсутністю підтвердження спільного проживання. Просить суд встановити факт постійного проживання її разом з [PERSON] . Представник зацікавленої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, вирішення питання покладає на розгляд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно заповіту від 29 серпня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л., [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповів [PERSON] все належне йому майно, що буде належати йому на день його смерті. ( а.с.5) [ADDRESS] , належала [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 9 серпня 2011 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В. ( а.с.6) [PERSON] [INFO] , помер [INFO] , по що Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецький області, 26 листопада 2018 року, було зроблено відповідний актовий запис № 1999. Згідно довідки Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб № 04-10-5053 від 29 липня 2019 року, [PERSON] був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 26 лютого 2013 року по 8 липня 2019 року. ( а.с.9) Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Куркчі Г.І. від 8 липня 2019 року, [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у відкритті спадкової справи після смерті колишнього чоловіка [PERSON] у зв`язку зі спливом строку встановленого для прийняття спадщини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає родину [PERSON] ще з 2002 року. Її родина та родина [PERSON] , проживали разом в одному будинку. В подальшому в 2007 році, їх гуртожиток було розселено та вони разом отримали квартири в будинку [ADDRESS] де проживають до теперішнього часу. Також пояснила, що [PERSON] , вона знає як чоловіка заявниці [PERSON] . Вона навидь не здогадувалася, що вони розлучені, оскільки на протязі з 2002 року вони постійно проживали разом, вели спільне господарство. Також пояснила, що [PERSON] останній рік перед смертю, дуже хворів, в нього була онкологія. Саме [PERSON] доглядала за ним, лікувала його а потім займалася похованням. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по сусідству з [PERSON] в одному будинку. Знає добре родину заявниці, оскільки їх діти товаришують. На протязі всього часу проживання, приблизно з 2007 року, [PERSON] проживав разом з [PERSON] однією родиною в будинку [ADDRESS] . Вона навидь не думала що вони розлучені. Приблизно два три рази на місяць, вона заходила к [PERSON] в гості. Їй було відомо, що [PERSON] тяжко хворіє, він навидь якийсь час перед смертю, взагалі лежав, не вставав. Похованням займалася саме [PERSON] . Згідно ст.. 1220 ч.2 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1270 ч1 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом строку встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї . Як було встановлено в судовому засіданні заявник [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 2008 року по день його смерті, тоб то по [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59115124 від 23 січня 2020 року, інформація після померлого [PERSON] , в спадковому реєстрі відсутня. ( а.с.46) Згідно листа приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області № 37/01-16 від 22 січня 2020 року, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори 8 липня 2019 року із заявою про прийняття спадщини до майна померлого [PERSON] але у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, та не підтвердженням факту фактичного прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у відкритті спадкової справи. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на наведені вище письмові докази, покази свідків [PERSON] та [PERSON] суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] з 2008 року по [INFO] , т.т. по день відкриття спадщини проживала разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved