Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася з заявою до суду, в якій зазначила, що вона є дружиною [PERSON], [INFO], який постійно проживав у [INFO]. [PERSON] помер у смт Сердите міста Шахтарська Донецької області 04 вересня 2016 року внаслідок атеросклеротичного кардіосклерозу з гіпертензією. Після смерті [PERSON] МУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Шахтарська» 05 вересня 2016 року було видане лікарське свідоцтво про смерть №431, на підставі якого 08 вересня 2016 року їй Шахтарським міськрайонним відділом запису актів громадянського стану було видане свідоцтво про смерть [PERSON] серії ДНР №036974. Зазначене лікарське свідоцтво і свідоцтво про смерть були видані органами, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, тому для реєстрації в законному порядку факту смерті свого чоловіка заявник, будучи тимчасово зареєстрованою як внутрішньо-переміщена особа у звязку з проведення антитерористичної операції, у м.Пологи Запорізької області по вул.Магістральна,337, звернулася до Пологівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, де їй відмовлено було у видачі свідоцтва про смерть її чоловіка у звязку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України. Просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], який помер 04 вересня 2016 року у смт Сердите міста Шахтарська Донецької області, Україна. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримала свою заяву, просила задовольнити її з зазначених у заяві підстав. Будучи допитаною в якості свідка на підставі ст.62 ЦПК України [PERSON] суду пояснила, що вона з 2013 року є дружиною [PERSON], з яким вони постійно проживали у [INFO]. Як особа пенсійного віку вона є тимчасово зареєстрованою як внутрішньо-переміщена особа у звязку з проведення антитерористичної операції, у м.Пологи Запорізької області по вул.Магістральна,337. Після ДТП, яка сталася приблизно пять років тому, [PERSON] дуже хворів. 04 вересня 2016 року [PERSON] помер вдома у смт Сердите міста Шахтарська Донецької області по вул.Полева,19. Вона отримала лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], після чого у відділі ЗАГС у м.Шахтарську отримала свідоцтво про смерть на імя [PERSON] При зверненні до Пологівського відділу РАЦС їй відмовили письмово в видачі свідоцтва про смерть [PERSON] і порадили звернутися з відповідною заявою до суду. Начальник Пологівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] як керівник заінтересованої особи надала в судове засідання письмову заяву, в якій просить заву [PERSON] розглянути у відсутність представника Пологівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] при постановленні судом рішення у разі додержання вимог, необхідних для повного складення актового запису про смерть (а.с.28). Суд, вислухав [PERSON] як заявника і свідка, беручи до уваги думку заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Судом встановлено з копії свідоцтва про шлюб на а.с.9 і з паспортних даних заявника на а.с.6, що [PERSON] з 24 грудня 2013 року є дружиною [PERSON] [PERSON] помер 04 вересня 2017 року в смт Сердите міста Шахтарська Донецької області, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №431, виданим МУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Шахтарська» 05 вересня 2016 року, а також копією свідоцтва про смерть серії ДНР №036974, виданого 08 вересня 2016 року Шахтарським міськрайонним відділом запису актів громадянського стану Державною Реєстраційною Палатою МЮ ДНР (а.с.10,14). Причиною смерті в лікарському свідоцтві про смерть і в довідці про причину смерті (а.с.11) зазначено «атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією». [PERSON] звернулася до Пологівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, де їй 13 грудня 2017 року письмово було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка [PERSON] у звязку з тим, що заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (а.с.8). Факт взяття на облік [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи у м.Пологи Запорізької області по вул.Магістральна,337 підтверджено заявником копією довідки від 24 листопада 2017 року №0000417702 (а.с.15). Факт смерті свого чоловіка [PERSON], крім зазначеного вище, підтверджує копією фотографії з місця поховання [PERSON], чеками на придбання аксесуарів на поховання, датованих 04 вересня 2016 року (а.с.13,16-22). Громадянство України померлого [PERSON] підтверджено копією паспорта на його імя серії ВЕ №491096, виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 09 січня 2002 року (а.с.29-32). Згідно зі ст.ст.234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст.257-1 ЦПК України, згідно якої ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved