Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою про визнання спадщини відумерлою. Свої вимоги мотивували тим, що 19 грудня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту та договір іпотеки нерухомого майна з фізичною особою [PERSON]. Відповідно до умов вказаного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 294\~652 грн. та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених цим договором. У забезпечення виконання всіх грошових зобовязань [PERSON] передав в іпотеку садовий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адерсою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада, СТ «Будівельник», вул. Центральна, буд. 21, які були його власністю. 17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та договору іпотеки від 19 грудня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українвська факторингова компанія». Станом на дату укладання договору факторингу №49 від 17.11.2016 року сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Украївнська факторингова компанія» за договором про надання споживчого кредиту та договору іпотеки від 19.12.2007 року становить 295\~824,81 грн. Вказав, що йому стало відомо, що боржник [PERSON] помер 20 січня 2008 року. Заявник звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою, якою просило повідомити коло спадкоємців померлого позичальника та довести до відому останніх про наявність вимог кредитора, які спадкоємці зобовязані задовольнити. Дванадцята Київська державна нотаріальної контора своїм листом повідомила, що станом на 03 лютого 2017 року спадкоємці померлого до нотаріальної контори не зверталися. У звязку з чим, заявник звернувся до суду для визнання спадщини відумерлою. Просив суд визнати відумерлою спадщину нерухоме майно: садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада, СТ «Будівельник», вул. Центральна, буд. 21; земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада, СТ «Будівельник», вул. Центральна, що належали померлому 20 січня 2008 року [PERSON]. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Представник Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ГО СТ «Будівельник1» направили до суду листа, в якому просили спір вирішити відповідно до вимог закону. Представник заінтересованої особи Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подали заяву про слухання справи у їх відсутність. У судове засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзивів на заяву до суду не надходило. Представники ПАТ «СЕБ Банк», ПАТ «Фідобанк», ПАТ «Родовід Банк», ПАТ «ПроКредит Банк» до суду не зявились. Направили суду листи, відповідно до яких просили слухати справу у відсутність представників, подану заяву задоволити. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Заслухавши пояснення представника заявника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що 19 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та з фізичною особою [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11270354000. Відповідно до умов вказаного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 294\~652 грн. та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених цим договором. У забезпечення виконання всіх грошових зобовязань 19 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] договір іпотеки №72996/5411. П.1.1 визначено, що в іпотеку передано нерухоме майно (садовий будинок і земельна ділянка) які як разом, так і окремо визначені терміном «предмет іпотеки». Садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада, СТ «Будівельник», вул. Центральна, буд. 21. Земельна ділянка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, на території Бобрицької сільської ради. 17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №11270354000 від 19.12.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українвська факторингова компанія». Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на дату укладання договору факторингу №49 від 17.11.2016 року сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Украївнська факторингова компанія» за договором про надання споживчого кредиту №11270354000 та договору іпотеки від 19.12.2007 року становить 295\~824,81 грн. Боржник [PERSON] помер 20 січня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК №097500, виданого відділом реєстрації смерті у місті Києві. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. 08 квітня 2008 року представник АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори як кредитор спадкодавця. ТОВ «Українська факторингова компанія» звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою, в якій просив повідомити про коло спадкоємців померлого позичальника та довести до відома останніх про наявність вимог кредитора, які спадкоємці зобовязані задовольнити. Листом від 03 лютого 2017 р. №730/02-14 Дванадцята Київська державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті [PERSON] зведено спадкову справу №239/08 та станом на 03 лютого 2017 року спадкоємці померлого до нотаріальної контори не зверталися, що також підтверджується копією спадкової справи, яка була надіслана на запит суду. 19 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,053га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована на території Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Ця земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія КВ №ЗМ000862, виданого 06 січня 1996 року Білогородською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державний актів на право власності на землю №16. 19 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу садового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада, СТ «Будівельник», вул. Центральна, буд. 21. Даний садовий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 08 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №86318018 від 03 травня 2017 року вбачається, що право власності на садовий будинок зареєстровано за [PERSON] Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи відсутність спадкоємців після смерті [PERSON], зважаючи на значний проміжок часу, який сплив після смерті боржника, а також враховуючи, право кредитора спадкодавця звернутися до з заявою про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, суд вважає, що вимоги заявника про визнання спадщини відумерлою, що складається з нерухомого майна є законними та обґрунтованими, у звязку з чим заява підлягає задоволенню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданої заяви.

Outcome: approved