Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа -\~ Державного акту на право власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Великокардашинської сільської ради народних депутатів № 86 від 10.10.1997 року. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що в зазначеному акті на право власності неправильно записано його по прізвище, а саме: замість «Андреєв» зазначено як «Андрієв», що є помилковим і не відповідає написанню в інших документах. Вказана помилка істотно впливає на реалізацію права заявника в розпорядженні своїм майном. В судове засідання заявник не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в заяві. Представник Великардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області в судове засідання не зявився заперечувала проти задоволення заявлених вимог, вважала їх необґрунтованими у звязку із чим просила відмовити в їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, судом установлено наступі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС № 010612, виданого на підставі рішення Великокардашинської сільської ради народних депутатів № 86 від 10.10.1997 року. Зі змісту вказаного державного акту вбачається, що прізвище заявника зазначені з помилкою. Згідно паспорта громадянина України та пенсійного посвідчення, вбачається, що прізвище заявника правильним є: «Андреєв Володимир Миколайович». Заявник не може реалізувати своє право розпоряджатися належним йому майном, внаслідок допущення при видачі державного акту на право приватної власності Великокардашинської сільської ради народних депутатів помилки у прізвищі заявника. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті. Як розяснено в п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як розяснено в п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, можливість встановлення в судовому порядку належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд приходить до висновку, що встановлення факту належності [PERSON],\~ вищевказаного правовстановлюючого документу має юридичне значення, необхідне для надання можливості заявнику реалізувати своє право розпоряджатися землею, яке не суперечить закону та неможливістю в іншому порядку встановити факт належності даного документу, аніж звернутися до суду за судовим захистом. Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даного факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved