Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 22 червня 2014 року в м. Кролевець Сумської області померла його мати [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала по вул.Загребельна (Пролетарська), 61 в м. Кролевець Сумської області. Він ([PERSON]М.) був зареєстрований по вул. Огієвських (Дзержинського), 67 в м.Кролевець Сумської області, але з 2001 року і до моменту смерті матері проживав разом з нею в будинку по вул.Загребельна (Пролетарська), 61 в м. Кролевець, оскільки мати була похилого віку, страждала багатьма хронічними захворюваннями та потребувала стороннього догляду. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк він не звертався. У 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з питань оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], однак йому були надані розяснення, що ним пропущений строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити (а.с. 44). Заінтересована Кролевецька міська рада Сумської області до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника міськради, проти заяви [PERSON] не заперечує (а.с. 40). Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання заявника за заінтересованої особи суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що вбачається з свідоцтва про його народження (а.с.9). [PERSON] помер 26 лютого 1986 року в м.Кролевець Сумської області, актовий запис №45, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). 22 червня 2014 року в м.Кролевець Сумської області померла [PERSON], актовий запис №198, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], входить житловий будинок, розташований по вул.Загребельна (Пролетарська), 61 в м. Кролевець Сумської області, який належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності (1/2 частка), Договору дарування (1/4 частка) та Свідоцтва про право на спадщину за законом (1/4 частка) (а.с.16, 17-18, 19). На момент смерті [PERSON] проживала [INFO]. Разом з нею з 2001 року фактично проживав син [PERSON], який був зареєстрований [INFO], але за місцем реєстрації не проживав. Вказані обставини підтверджуються актами, складеними комісією в складі голови вуличного комітету вул.Огієвських та комісією в складі голови вуличного комітету вул.Загребельна (а.с. 13, 14). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 22.05.2017 року, наданою приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу [PERSON] (а.с 34). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом розяснення нотаріуса [PERSON] фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері з тих підстав, що не підтверджений факт прийняття ним спадщини після померлої 22.06.2014 року [PERSON] (а.с.33). Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, наведений у ЦПК України, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Оскільки встановлення факту постійного проживання зі своєю матірю [PERSON] на час відкриття спадщини тягнуть для заявника юридичні наслідки у вигляді права спадкування за законом, а у позасудовому порядку встановити це неможливо і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, тому на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України вказаний факт, необхідно встановити за рішенням суду. За таких обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] і встановлення факту, що він постійно проживав зі своєю матірю [PERSON], померлою 22 червня 2014 року, на час відкриття спадщини.

Outcome: approved