Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON]. Заява обґрунтована тим, що [INFO] року внаслідок хронічної недостатності кровообігу, дифузійного кардіосклерозу та ішимічної хвороби серця, у м. Стаханові Луганської області померла свекруха заявника, [PERSON], [INFO], про що Стаханівською центральною міською багатопрофільною лікарнею було видано лікарське свідоцтво про смерть № 49. Належним чином повідомлена про час та місце слухання справи заявник не з'явилась в судове засідання з невідомих причин. Представник заявника подала до суду заяву, якою просила проводити судове засідання за її відсутності. Заінтересована особа - Червонозаводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції - була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, але його представник в судове засідання не з'явився, подавши клопотання про розгляд заяви за відсутності. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до таких висновків. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч.3 ст.235 ЦПК України). Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Положеннями частини 1 статті 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.ч. 2, 3 ст.9 зазначеного Закону). За правилами п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК ( 1502-06 ). Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.49 Цивільного кодексу України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що [INFO] року у м. Стаханові Луганської області, померла [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 49 від 04.05.2016 року, виданого Стаханівською центральною міською багатопрофільною лікарнею. Крім того, як вбачається з копії паспорту, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. При цьому відповідно до п.15 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, м.Стаханів Луганської області відноситься до таких населених пунктів. Тобто смерть [PERSON], у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки ця подія відбулася на тимчасово окупованій території, а саме, у м.Стаханів Луганської області. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилась [PERSON], про що було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] Крім того, 12.09.1947 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В той же час, від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], який в свою чергу є чоловіком заявника [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 09.01.1983 року виконкомом Харківської міської Ради народних депутатів УРСР. Всі вищевказані документи, копії який додано до заяви, були надані в оригіналах представником заявника у судовому засіданні. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи були доведені обставини, на які заявник посилалася в обґрунтування своєї заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а а саме, факту смерті [PERSON], яка є свекрухою заявника. Також в судовому засіданні встановлено, що встановлення вищевказаного факту необхідно заявникові для оформлення спадщини після її померлої. Таким чином заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved