Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, остаточно просить встановити факт його проживання у житловому приміщенні (квартирі), розташованого за адресою: [ADDRESS] , у період з 01 січня 1993 року по 18 липня 2001 року. В обгрунтування вимог посилається на те, що він народився у м. Дніпро, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Цивільним кодексом України, який діяв на той час, було встановлено, що місцем проживання неповнолітніх, що не досягли 15 років, визнається місце проживання їх батьків. Тобто місцем його проживання до 15 років є місце проживання його батьків. Факт їх проживання (реєстрації) за вказаною адресою підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. А вже з 18 липня 2001 року заявник самостійно зареєструвався за вищезазначеною адресою. Після смерті батька заявника він є основним квартиронаймачем житлового приміщення. У 2018 році він разом з іншими зареєстрованими у квартирі особами вирішив скористатися своїм правом на приватизацію даного житлового приміщення. Однак Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради надав відповідь про розгляд звернення, де зазначив, що відсутні відомості про реєстрацію заявника. Таким чином, встановлення факту проживання у квартирі необхідно заявнику для реалізації його права на приватизацію житлового приміщення. Враховуючи викладене, заявник вимушений звернутися до суду. 16 травня 2019 року до суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Гущиної М.С., в якому зазначено, що Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради відмовлено заявнику в наданні адміністративної послуги, а саме відмовлено у розгляді заяви на приватизацію, тому, що заявником не були надані всі необхідні документи. Так, зазначає, що у заявника відсутні відомості про реєстрацію та документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду з 01 січня 1993 року по 18 липня [INFO] року. Заявник та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали уточнену заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованих осіб Департаменту житлового\~господарства Дніпровської\~міської ради,\~Департамент адміністративних\~послуг та\~дозвільних процедур\~Дніпровської міської\~ради в\~особі відділу\~обліку проживання\~фізичних осіб\~Управління у\~сфері державної\~реєстраціїГущина М.С. просила вирішити заяву на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [PERSON] просила задовольнити заяву. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву та просила її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. Батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9 зворотна сторона). З 18 липня 2001 року і по теперішній час заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17 зворотна сторона, 20). Відповідно до довідки №21772 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані заявник, [PERSON] з 07 лютого 1984 року, а також станом на дату смерті був зареєстрований [PERSON] (а.с.10). З довідки, виданої Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Південне» Дніпропетровської міської ради №715 від 03 березня 2009 року вбачається, що [PERSON] проживав з 1993 року разом із дружиною [PERSON] та сином [PERSON] у [ADDRESS] (а.с.12). З народження заявник перебував під наглядом дитячої поліклініки ДЗ «СБЛ №1МОЗУ», а тепер КНП «ДЦПМСД №7» ДМР (а.с.12 зворотна сторона). Відповідно до довідки КП «Жилсервіс-1», виданої 11 листопада 2014 року, заявник дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Протоколами опитування свідків від 15 грудня 2018 року, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , підтверджують факт того, що заявник у період з 05 травня 1984 року по теперішній час проживав у квартирі [ADDRESS] разом зі своїми батьками, які були на той час сусідами свідків (а.с.14). Згідно виписки з протоколу №77 від 24 березня 1993 року рішення адміністрації та профкому промислового об`єднання «Південний машинобудівник завод», у зв`язку зі смертю [PERSON] особовий рахунок договору найму квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] було переоформлено на заявника із складом сім`ї 3 людини, у тому числі [PERSON] та [PERSON] (а.с.10 зворотна сторона, 11). Рішенням Виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради №156 від 17 листопада 2017 року було змінено умови договору найму житлового приміщення на двокімнатну квартиру [ADDRESS] житловою площею 27,6 кв.м., загальною 49,8 кв.м. на [PERSON] на склад родини 3 особи, в тому числі мати [PERSON] та син [PERSON] (а.с.15). 25 вересня 2018 року заявник звернувся до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради із заявою щодо оформлення передачі в приватну спільну сумісну власність квартири, яку він займає (а.с.15 зворотна сторона). Заявнику було відмовлено у наданні адміністративної послуги, а саме у розгляді заяви на приватизацію квартири [ADDRESS] , оскільки, зокрема, відсутні відомості про реєстрацію та документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду заявником з 01 січня 1993 року по 18 липня 2001 року (а.с.17). Згідно відповіді Територіального відокремленого безбалансового відділення №10003/0310 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № [NUMBER] /2455 від 30 листопада 2018 року, заявник не значиться в списках на отримання житлового чеку за адресою [ADDRESS] (а.с.16). У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є подругою заінтересованої особи [PERSON] , яка є матір`ю заявника, з 1978 року та по даний час. Знає, що заявник від самого народження та по даний час проживає за адресою: [ADDRESS] . Постійно його там бачила, оскільки бувала на усіх сімейних святкуваннях у гостях. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою заявника та його матері [PERSON] з 1974 року. Повідомила, що заявник проживає за вищевказаною адресою з народження та по сьогоднішній час. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що також є сусідкою заявника з 1974 року. Знає, що заявник проживає за адресою [ADDRESS] разом із своєю матір`ю [PERSON] з народження. Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник у період з 01 січня 1993 року по 18 липня 2001 року, хоча й не був зареєстрований, однак постійно проживав та користувався квартирою [ADDRESS] . Приймаючи до уваги те, що факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення та необхідне для використання права на приватизацію, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання за вказаною адресою, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved