Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 0,10 га. Право власності на вищевказане майно зареєстровано в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації за № 965 на прізвище [PERSON]. Маючи похилий вік, позивач вирішила подарувати свій житловий будинок та земельну ділянку, проте звернувшись до Глобинської державної нотаріальної контори виявилось, що у правовстановлюючому документі на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями вказано прізвище «[PERSON]», а по паспортних даних - «[PERSON]». На підставі викладеного, позивач прохає суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. В судове засідання заявник не з'явилася, в заяві, адресовані суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що свої вимоги підтримує повністю. Прохала заяву задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, згідно наданих суду заяв прохають розглядати справу за їх відсутності, заперечень щодо задоволення заяви не мають. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що 06 квітня 1989 року заявнику видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту власником вищевказаного будинку є [PERSON]. Згідно повідомлення державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори за № 322/01-16 заявнику відмовлено в несені виправлення в свідоцтво про право на спадщину, виданого Глобинською державною нотаріальною конторою 06.04.1979 року за реєстровим № 510 на житловий будинок [ADDRESS], оскільки документи за 1979 року знаходиться на зберіганні в Полтавському обласному державному нотаріальному архіві. Таким чином, суд вважає, що факт належності заявнику правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]., знайшло своє підтвердження.

Outcome: approved