Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви посилається на те, що він народився у 1972 році у м. Грозний Чеченській Республіці, у 1973 році переїхав з матір`ю на постійне місце проживання до м. Попасна Луганської області. Отримав шкільну освіту закінчивши Попаснянську школу № 27. З 01.09.1988 року по 02.10.1989 року навчався у СПТУ №85 м. Попасна, що підтверджується довідкою училища. Після закінчення училища працював у Попаснянському хлібокомбінату та Попаснянському вагоноремонтному заводі. У 1988 році отримав паспорт зразка колишнього СРСР, який згодом було втрачено. В теперішній час йому необхідно отримати паспорт громадянина України, але для цього необхідно підтвердити громадянство України. З території України він не виїжджав, проживав постійно за адресою [ADDRESS] . Документально підтвердити факт свого проживання на території України він може. Просить суд, взявши до уваги як доказ пояснення свідків та наявні в матеріалах справи докази, встановити факт того, що він постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтвердили доводи заяви та просили суд її задовольнити. У судовому засіданні представник заінтересованої особи Управління Державної Міграційної Служби України в Луганській області Кіхтенко І.О., не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] , допитана в режимі відеоконференції з Попаснянським районним судом Луганської області, в судовому засіданні пояснила, що заявника [PERSON] вона знає, проживав з дитинства по сусідству на [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , допитаний в режимі відеоконференції з Попаснянським районним судом Луганської області, в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] знає з дитинства, він проживав на [ADDRESS] школи в м. Попасна, фактично проживав до засудження. Свідок [PERSON] , допитаний в режимі відеоконференції з Попаснянським районним судом Луганської області, в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] знає з дитинства, він проживав на [ADDRESS] з матір`ю. Ходив до школи № 27 в м . Попасна, фактично проживав до засудження. Згідно копії довідки від 11.02.2019 року № 6-08 [PERSON] утримується в ДУ «Старобільський слідчий ізолятор» з 17.08.2016 року по теперішній час. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом статті 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Згідно ксерокопії довідки Попаснянського Професійного ліцею залізничного транспорту, [PERSON] дійсно навчався в СПТУ №85 м. Попасна за професією «бригадир з ремонту та поточному утриманню залізничної колії» з 01.09.1988 року по 02.10.1989 року, відрахований в зв`язку з працевлаштуванням. Згідно копії довідки ТДВ «Попаснянський вагоноремонтний завод» від 16.01.2019 року трудова діяльність [PERSON] на Попаснянському вагоноремонтному заводі проходила в період з 26.02.1997 року по 22.04.1997 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів, зокрема, постійного проживання на території України дитини станом на 24 серпня 1991 року. Доводи представника заінтересованої особи, викладені в письмових поясненнях, суд не приймає до уваги, оскільки суд встановлює наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заяви, посилаючись на показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які під розписку були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань і не вірити яким у суду немає підстав. Встановлення факту проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року має для нього юридичне значення і необхідне для оформлення набуття ним з 24 серпня 1991 року громадянства України, та отримання паспорту для реалізації своїх прав як громадянин держави. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що заявник [PERSON] постійно мешкає на території України з 1973 року і до теперішнього часу, що підтверджується показаннями свідків, не вірити яким у суду немає підстав, оскільки вони у судовому засіданні під розписку були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, і оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, тому суд вважає заяву [PERSON] , заінтересована особа Управління Державної Міграційної Служби України в Луганській області про встановлення факту, що має юридичне значення- законною, обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню. На підставі ст.ст. 293 ЦПК України, суд

Outcome: approved