Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Заява вмотивована тим, що 11.01.2018 року помер її батько - [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина. Заявниця є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька у звязку з тим, що на час смерті постійно проживала разом з ним. 19.07.2018 року [PERSON]звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але 20.07.2018 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Зазначена постанова містить висновок про те, що заявниця не надала документи, які б підтверджувати її реєстрацію із спадкодавцем за однією адресою. Оскільки з січня 2016 року і до дня смерті [PERSON] заявник проживала разом з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], вважає що прийняла спадщину після його смерті. У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи у її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідно відзиву\~на заяву\~про встановлення\~факту,\~ що\~ мають\~юридичне значення\~проти задоволення\~заяви заперечує,\~зазначає що\~заявниця \~пропустила строк\~ для\~прийняття спадщини,\~а отже\~повинна звернутися\~до суду\~ з\~заявою про\~визнання додаткового\~строку,\~достатнього \~для подання\~нею заяви\~про прийняття\~спадщини,\~відповідно до\~змісту ст..1272\~ЦК України. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його матірю, а покійний [PERSON]Д, був його дідом, він з дитинства проживає за адресою: [INFO]. На початку 2016 року стан здоровя [PERSON], погіршився і мати [PERSON]М, постійно доглядала за дідусем и проживала разом з ними у квартирі по день його смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою [PERSON], добре знала покійного [PERSON], протягом останніх років, до смерті [PERSON], його донька [PERSON], постійно проживала за адресою: [INFO], з батьком та здійснювала догляд за ним, оскільки він за станом здоровя не обходився без сторонньої допомоги. Свідок [PERSON], пояснив, що з 01.11.2016 року він обраний Головою правління ОСББ «Соборний 153/12», на той час та до 11.01.2018 року, [PERSON] постійно проживала за адресою: [INFO], оскільки здійснювала догляд за своїм батьком [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.01.2018 року помер [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЖС № 413859 від 12.01.2018 року). Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 28.01.1957 року Орджонікідзевським РайЗАГС м. Запоріжжя, серія 1-ЯР № 168741, актовий запис № 282 [PERSON] є батьком заявника [PERSON] Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 10.07.1977 року Будинком одруження м. Запоріжжя, актовий запис № 1793 між заявником [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Згідно копії акту про фактичне проживання без реєстрації за підписом свідків від 07.09.2018 року з січня 2016 року [PERSON] фактично проживала постійно з батьком за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні досліджено матеріали спадкової справи № 53\\2018, яка заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 19 липня 2018 року, після померлого 11 січня 2018 року [PERSON], за заявою [PERSON] Згідно довідки, виданої Відділом реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб Запорізької міської ради [PERSON], [INFO], який помер 11.01.2018 року, був зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52679079 від 19.07.2018 року після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано спадкову справу № 62732175. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.07.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після померлого 11.01.2018 року батька [PERSON], який був зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно\~ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.\~\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків, а саме, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.\~\~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved