Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 19 грудня 2019 року року вони з заінтересованою особою уклали шлюб, який зареєстрований Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1160. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалася внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя. Фактично шлюбних відносин між ними не відбулося через відбування ним покарання у ДУ Сумська виправна колонія № 116. Зазначив, що будь-які спори між ними відсутні, у зв`язку з чим заявник вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просив шлюб розірвати. Представник заявника - адвокат Бондаренко Є.П. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та заявлені вимоги підтримали, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] повідомила суд, що заяву [PERSON] про розірвання їх шлюбу підтримує, не заперечує проти її задоволення, просить розглянути справу за її відсутності, їх шлюб з [PERSON] розірвати. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Судом встановлено, що [PERSON] був засуджений 06 березня 2019 року Глухівським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (а.с.26-29). 19 грудня 2019 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1160 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Правилами ч.3 ст. 293 ЦПК України визначено можливість вирішення судом у порядку окремого провадження питання про розірванню шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Наразі, приймаючи до уваги, що з підстав засудження [PERSON] до позбавлення волі у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць, спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] є неможливим, збереження шлюбу не відповідає інтересам учасників справи, відтак, заявлені вимоги про розірвання шлюбу [PERSON] у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 293 ЦПК України підлягають задоволенню судом. Крім того судом встановлено, що спорів про поділ майна між сторонами на даний час не існує. На підставі викладеного,

Outcome: approved