Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON], мотивуючи тим, що [PERSON], є інвалідом І-ої групи Б довічно, в Залучанському дитячому будинку-інтернаті [PERSON] проживає з 19.02.1998 р., останній страждає стійким хронічним психічним розладом-важкою розумовою відсталістю, що позбавляє останнього здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Інтелект знижений не відповідає віку. Контакту доступний малопродуктивному. Звернену мову розуміє. Мова не розвинута. На запитання відповідає тихо. Навики самообслуговування обмежені. Самостійно пересувається. Свій стан не усвідомлює. Себе обслуговує частково. Потребує постійного стороннього контролю, догляду та опіки зі сторони вихователів та обслуговуючого персоналу, а тому заявник вимушений звернутися до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Представник заявника в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності заяву підтримав та просив її задоволити. Представник зацікавленої особи: Управління праці та соціального захисту Снятинської РДА в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що проти заяви не заперечує, просив справу розглядати за його відсутності. Представник зацікавленої особи: Органу опіки та піклування Горішньозалучанської сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що проти заяви не заперечує, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення зі слідуючих мотивів:з ксерокопії паспорта, виданого на [PERSON], вбачається, що останній народився [INFO], з висновку судово-психіатричної експертизи 92/2017 р. від 22.03.2017 р. слідує, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом- важкою розумовою відсталістю. Зазначене захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до п. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В п.1 ст.41 ЦК України вказано, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З наведених підстав, судом встановлено, що оскільки [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - глибокою розумовою відсталістю, а тому не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі викладеного, зважаючи на те, що визнання [PERSON] недієздатним необхідно для захисту його інтересів, оскільки він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому слід визнати його недієздатним. Відповідно до ст. 66 ЦК України, зважаючи на те, що недієздатному не призначено опікуна, опіку над ним здійснюватиме заклад, в якому перебуватиме недієздатний [PERSON] - Залучанський дитячий будинок-інтернат. Відповідно до зазначеного, на підставі ст.ст. 39-41, 66 ЦК України,

Outcome: approved