overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання його разом із батьком [PERSON], який помер [INFO]., на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] Заявник заявлені вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, про що надала відповідну письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON], який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з зазначеного житлового будинку. Оскільки батько був похилого віку, хворів, потребував стороннього догляду, заявник постійно проживав разом з ним однією сім'єю до його смерті за адресою реєстрації батька, але був зареєстрований в іншому місці. Після смерті батька заявник за власний кошт організував його похорон. Заявник є спадкоємцем першої черги. 20 лютого 2019 р. заявник звернувся до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі пропущеного ним строку для прийняття спадщини та відсутності факту сумісного проживання на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання його разом із братом [PERSON] , який помер [INFO] та разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявник та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Суд, вислухавши заявника, представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер брат заявника [PERSON] , а [INFO] померла мати заявника [PERSON] , які постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частини кожному квартири [ADDRESS] , що належить померлим на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Лисичанською міською радою 15 липня 2014 р., розпорядження №113, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.07.2013 р., реєстраційний номер [NUMBER] . Оскільки брат заявника хворів на онкологічне захворювання, а мати була похилого віку 86 років, вони потребували стороннього догляду, заявник проживав разом із братом та матір`ю однією сім`єю до їх смерті за адресою: [ADDRESS] . Після смерті брата та матері заявник за власний кошт організував їх похорон. Постановою державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасова Е.І. від 28.03.2019 р. заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін він не подав, а документально перевірити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,тобто факт прийняття спадщини спадкоємцем, немає можливості. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином заявник, як син спадкодавця, є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] . Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Заявник є спадкоємцем другої черги після смерті брата [PERSON] Інших спадкоємців немає. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання його разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявник заявлені вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, про що надала відповідну письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , після смерті якої відкрилась спадщина. Оскільки мати була похилого віку, дуже хворіла, вона потребувала стороннього догляду. Заявник постійно проживав разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , але мати була зареєстрована за іншою адресою. Після смерті матері заявник за власний кошт організував її похорон. У серпні 2019 р. заявник звернувся до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області з метою оформлення спадщини, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливо встановити факт сумісного проживання зі спадкодавцем на момент смерті та пропуском строку для прийняття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання його разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявник заявлені вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилась, справу просила розглядати за її відсутності, заявлені вимоги розглянути на розсуд суду, про що надала відповідну письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку із надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Мати заповідала заявнику житловий будинок, грошові вклади в Ощадбанку та все належне їй майно, згідно заповіту від 17.07.2008 р., посвідченого секретарем Новодружеської міської ради Стариковим Б.І., реєстр №646. Мати заявника була похилого віку, хворіла та потребувала піклування, у зв`язку з чим заявник постійно проживав разом з нею однією сім`єю до моменту її смерті, у належному йому будинку за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері заявник за власний кошт організував її похорон. Постановою приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П. від 23.11.2018 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини згідно ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України і не надав доказів факту сумісного проживання з померлим. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання його разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника заявлені вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі та без участі заявника, про що надала відповідну письмову заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з суми недоотриманої пенсії, що знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області. Заявник та його мати були зареєстровані за різними адресами, але проживали разом за адресою: [ADDRESS] , вели сумісне господарство на день смерті матері, оскільки мати була похилого віку, потребувала стороннього догляду. Після смерті матері, заявник за власний кошт поховав її. Інші спадкоємці відсутні. Приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Жихар Н.П. заведена спадкова справа №57-2019 від 22.05.2019 р., але Постановою №113/02-14/57-2019 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі пропущеного строку для прийняття спадщини та відсутності документів, які б підтвердили факт сумісного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання його разом із матір`ю та [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявник заявлені вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати за його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог, про що надав відповідну письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] , а саме 05.09.2001 р. склала заповіт, посвідчений секретарем Гірської міської ради Луганської області, в реєстрі під №726, яким заповіла заявнику все належне їй майно. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з будинку [ADDRESS] . Інших спадкоємців за законом або заповітом не має. Починаючи з грудня 2014 р. у зв`язку з хворобою, мати заявника переїхала жити у належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] . З моменту переїзду матері, заявник доглядав її до моменту смерті, тобто до [INFO] , а після смерті матері заявник за власний кошт організував її похорон. У травні 2019 р. заявник звернувся до приватного нотаріуса Попаснянського районного нотаріального округу Луганської області Золотарьової М.П. з питання оформлення спадщини, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що на момент смерті матері він був зареєстрований за іншою адресою, а перевірити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини немає можливості, таким чином пропустив визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для прийняття спадщини та отримання свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання разом із матір’ю [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Заявник заявлені вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з’явився, справу просив розглядати за його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог, про що надав відповідну письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,6643 га на території Яковлівської сільської ради Артемівського району Донецької області. Оскільки мати була похилого віку, хворіла, потребувала стороннього догляду, заявник постійно проживав разом з нею однією сім’єю до дня її смерті у будинку належному його дружині [PERSON], який розташований за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері заявник за власний кошт організував її похорон. Заявник є спадкоємцем першої черги. 08 грудня 2018 р. заявник звернувся до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасова Е.І. з питань оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін заявник не подав, а документально перевірити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто факт прийняття спадщини спадкоємцем, немає можливості. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, посилаючись на те, що 21 червня 2008 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яку вона 30.06.1989 заповідала заявнику [PERSON]. Інші спадкоємці відсутні. Він постійно проживав разом з матірю на час відкриття спадщини, бо вона протягом 10 років хворіла, він доглядав за нею. Звернувся до нотаріуса з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у звязку з тим, що зареєстрований за іншою адресою та заяву про прийняття спадщини не подав. Вважаючи, що спадщину прийняв фактично, просив суд встановити факт постійного проживання разом з матірю на час відкриття спадщини. Заявник до суду не зявився, надав повноваження на представництво його інтересів представнику. Представник в судовому засіданні заяву підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному у заяві. Заінтересована особа до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 21 червня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Заявник постійно проживав разом з померлою по день її смерті, вів спільне господарство, доглядав матір за адресою: м.Карлівка, вул. Стуса, 2, що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], згідно яких заявник проживав з померлою матірю близько 10 років, доглядав її, бо вона важко хворіла, не пересувалась, вів з нею спільне господарство. Окрім того, факт спільного проживання заявника зі спадкодавицею підтверджується актом депутата Карлівської міської ради від 03.10.2017 (а.с.10), згідно якого шляхом опитування сусідів померлої встановлено, що заявник проживав зі спадкодавицею постійно на день її смерті. Встановлення даного факту заявнику необхідно для підтвердження права на спадщину за заповітом. З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.08.2016 (а.с.9) вбачається, що заявник пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини та не надав документів на підтвердження факту проживання разом зі спадкодавцем; інші спадкоємці відсутні. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, посилаючись на те, що бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], з якою перебуває у фактичних шлюбних стосунках та на цей час проживає разом у сім'ї її батьків, але не досяг шлюбного віку, має повних 16 років. [PERSON] вагітна, строк вагітності складає 11-12 тижнів. Його батьки не заперечують проти реєстрації шлюбу, вважає, що реєстрація шлюбу відбуватиметься в його інтересах та в інтересах майбутньої дитини. Його волевиявлення є вільним. У судовому засіданні заявник підтримав викладене у заяві, просив суд надати йому право на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, пояснивши, що надання заявнику права на шлюб з нею відбудеться в його інтересах та в інтересах їх спільної майбутньої дитини. Суд, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 22, 23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У судовому засіданні встановлено, що реєстрація шлюбу заявника з [PERSON] відповідає його інтересам, оскільки між ними склалися щирі стосунки, мають взаємні почуття любові та поваги один до одного, перебувають у фактичних шлюбних стосунках. Окрім того, судом враховується, що [PERSON] має 11-12 тижнів вагітності, тобто надання заявнику права на шлюб відбудеться також в інтересах майбутньої дитини. На підставі ст. ст. 4, 23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, посилаючись на те, що є братом [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства ІІ групи, має психічне захворювання, у зв'язку з чим не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Брат досяг повноліття, але недієздатним не визнавався. Догляд за ним здійснювали батьки, які померли в 2016 році. Після цього брат проживає у його сім'ї, він здійснює за ним догляд, за станом здоров'я він може бути опікуном. Просив суд визнати недієздатним [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]; призначити його опікуном над [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, підтвердила викладене у заяві, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.45), про причини нез'явлення не повідомив. [PERSON] до суду не викликався з урахуванням стану його здоров'я. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.39 ч.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Висновком судово-психіатричної експертизи від 19.09.2016 №394 встановлено, що [PERSON], [INFO], виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості. Ступінь недоумства є таким, що позбавляє його здатсності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.24-27). Таким чином, наявні передбачені законом підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ст.41 ч.1, ст.60 ч.1 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Дослідивши письмові докази, суд вважає можливим призначити опікуном [PERSON], у сім'ї якого проживає недієздатний відповідно до довідок про склад сім'ї від 19.05.2016, 14.12.2017, який має належні матеріально-побутові умови, що підтверджується актами від 17.05.2016, 28.12.2017, є фізичною особою - підприємцем та отримує постійний дохід, у побуті характеризується позитивно. Передбачені законодавством підстави, що унеможливлювали б призначення заявника опікуном, відсутні. Орган опіки та піклування надав рішення від 29.12.2017 про можливість призначення заявника опікуном над [PERSON], перевіривши наявність підстав. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законодавством підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, ст. ст. 39, 41, 60 ЦК України,

Outcome: approved