Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], померлого 24 квітня 2018 року у Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області, Україна (тимчасово окупована територія України). Для реєстрації в законному порядку факту смерті батька та отримання свідоцтва про смерть заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, йому відмовили, оскільки ним отримані документи, які не мають юридичної сили на території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини після смерті батька. Заявник [PERSON] у судовому засіданні на вимогах заяви наполягав та просив її задовольнити. Заінтересована особа Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи повідомленим належним чином, свого представника до суду не направив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, будучи повідомленим належним чином, свого представника до суду не направив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника Управління. Проти встановлення факту смерті [PERSON] не заперечує. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка заявник [PERSON] підтвердив суду той факт, що його батько [PERSON] помер 24 квітня 2018 року у Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області, Україна. Його поховала сусідка в смт. Гольмівський м. Горлівки Донецької області. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є невісткою [PERSON] та підтвердила, що він помер 24 квітня 2018 року у м. Горлівка Донецької області. Свідок [PERSON] підтвердила суду, що вона знала [PERSON], оскільки виконувала йому медичні процедури, та підтвердила суду, що він помер 24 квітня 2018 року у м. Горлівка Донецької області. Заслухавши пояснення заявника, врахувавши думку заінтересованих осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 315 ЦПК України,\~суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів\~\~у\~ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України\~визначений\~\~факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації\~\~актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в\~ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява\~\~про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами\~померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до\~ст. 316 ЦПК України,\~\~заява фізичної особи\~\~про встановлення\~\~факту, що має юридичне значення, подається до суду\~за місцем її проживання. Судом встановлено, що [PERSON] народився 15.08.1980 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії паспорту громадянина України серії ВЕ № 224795, паспорт виданий на імя [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 4-5). Відповідно до довідки № [NUMBER] від 27.09.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO] (а.с. 6). Листом № 15.14-93/3156 від 29.05.2018 року Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовив [PERSON] у реєстрації смерті [PERSON], який помер 24.04.2018 року, посилаючись на предявлення документа, який не відповідає вимогам законодавства (а.с. 3). На підтвердження факту смерті [PERSON] 24 квітня 2018 року суд приймає такі докази, надані заявником. Відповідно до копії паспорту серії ВВ № 510168, виданого Центрально-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області 04.08.1998 року, [PERSON] народився 10 березня 1950 року в м. Горлівка Донецької області та зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 8-12). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 327 від 25.04.2018 року, [PERSON] помер у психоневрологічній лікарні 24 квітня 2018 року у Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області. Причина смерті: набряк головного мозку, дисциркуляторна енцефалопатія (а.с. 14-15). Крім того, як виняток, суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності: свідоцтво про смерть (дублікат) [PERSON] № 109585 від 24.05.2018 року недержавного зразка, видане у м. Горлівка Донецької області (а.с. 17); свідоцтво про поховання [PERSON] 26.04.2018 року на кладовищі смт. Гольмівський в м. Горлівка по вул. Радянської Армії (а.с. 16). Згідно положень\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у\~ Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Згідно з пп.1 п.1, п.3\~Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Донецької області м. Горлівка тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Горлівка. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Встановлення факту\~смерті має юридичне значення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~державна реєстрація смерті\~проводиться органом державної реєстрації\~актів цивільного стану на підставі\~документа встановленої\~форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя\~\~або судово-медичною установою, рішення суду\~\~ про встановлення\~\~ факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. На підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час у звязку із неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Outcome: approved