Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті особи, за участю заінтересованої особи - Серебрійської сільської ради Бершадського району Вінницької області, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим в м. Севастополь померла [PERSON] .. При житті [PERSON] вчинила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 3,2085 га, розташовану на території Серебрійської сільської ради Бершадського району, що підтверджую копією заповіту від 14.05.2018 року посвідченого посадовою особою Серебрійської сільської ради Бершадського району. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] , спадщину після її смерті прийняв шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини та довідкою № 75 від 29.01.2020 року виданої Серебрійською сільською радою Бершадського району Вінницької області. Маючи намір оформити спадщину належним чином він звернувся до нотаріальної контори, але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 108/02-31 від 3 березня 2019 року. Причиною відмови є недійсність свідоцтва про смерть [PERSON] , оскільки згідно чинного законодавства правовстановлюючі документи видані на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим є недійсними і не створюють правових наслідків. Внаслідок зазначеного він змушений звернутися із даною заявою в суд, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту, який породжує юридичні наслідки. \~ \~ \~ \~Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для вирішення питань прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом ЗАГС на тимчасово окупованій території АР Крим, довідкою Серебрійської сільської ради від 29.01.2020 року за № 75. \~ \~ \~ \~Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила справу розглядати без її участі та участі [PERSON] .. \~ \~ \~ \~Представник відповідача сільський голова Серебрійської сільської ради Бершадського району Вінницької області Люльчак С.А. в судове засідання не з`явився, однак надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника сільської ради. Проти задоволення заяви не заперечує. \~ \~ \~ \~В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Гагарінським районним відділом ЗАГС м. Севастополь, актовий запис № 909 від 02.07.2018 року, серія [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала на тимчасово окупованій території [ADDRESS] . Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть [PERSON] у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно абз. 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. \~ \~ \~ \~Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним настанням смерті особи на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявника лікарського свідоцтва про смерть, встановленого діючим законодавством України форми, та неможливістю проведення державної реєстрації смерті особи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви щодо встановлення факту смерті особи, оскільки реєстрація смерті останньої не можлива без відповідного рішення суду, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved