Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 14.08.2015 року в м. Луганськ Луганської області. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що померла 14.08.2015 [PERSON] є її матір»ю та похована на кладовищі, яке розташоване в місті Луганську. 14.08.2015 р. вона отримала лікарське свідоцтво про смерть № 72, причиною смерті її матері була хронічна серцева недостатність ІІІ кардіосклероз атеросклеротичний та 18.08.2015 р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції нею було отримане свідоцтво про смерть матері, на підставі якого вона її поховала на кладовищі «Кировка (пр)» (російською мовою) у м. Луганськ. Заявник звернулась до Відділу ДРАЦС Новопсковського РУЮ в Луганській області з метою реєстрації смерті матері, але їй було відмовлено в реєстрації, оскільки надані документи видані на території не підконтрольній Україні. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть. Тому вона звернулась з заявою до суду про встановлення факту смерті [PERSON] В судовому засіданні заявник наполягала на заявлених вимогах, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень не мають. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії ЕК № 466223 виданого 28.05.1997 року Жовтневим РВУМВС України в Луганській області, [PERSON] народилася 16 червня 1938 року у с. Алексашкіно Пітерського району Саратовської області та була зареєстрована за адресою: кв. Дружби, 2/100 м. Луганськ. Відповідно до свідоцтва про народження заявника [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище «Буйнова»), серії ЭЛ № 971000, виданого 08.01.1958 року в графі «матір» зазначена [PERSON] (російською мовою). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії ІІ-ЕД № 388865, від 03.06.1987 року виданого відділом ЗАЦС Новопсковського райвиконкому Ворошиловградської області, після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище «Диденко» (російською мовою). Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ТП № 013710, виданого 03.06.1995, 03.06.1995 року уклали шлюб [PERSON] та заявник [PERSON], після укладення шлюбу отримала прізвище «Буйнова». \~ \~ \~ \~Суд бере до уваги наявні у справі документи, а саме довідку про причину смерті, видану лікарем [PERSON], згідно якої [PERSON], померла в м. Луганськ Луганської області, у віці 77 років, причина смерті хронічна серцева недостатність ІІІ кардіосклероз атеросклеротичний. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана чоловіком/дружиною померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» норми якого стосуються тимчасово окупованої території, передбачено, що будь-які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки дасть право на отримання свідоцтва про смерть. Вивчивши матеріали справи, у чинність п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона законна, обґрунтована, підтверджена наявними у справі письмовими доказами, а також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт смерті [PERSON], яка померла 14.08.2015 року. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у даній справі про встановлення факту смерті слід допустити до негайного виконання. У відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не\~ відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved