Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, покликаючись на те, що 14 листопада 2015 року померла його бабуся [PERSON], [INFO] у м. Торез, яка постійно проживала та була зареєстрована у м. Торез. За фактом смерті було надано свідоцтво про її смерть, однак таке свідоцтво не можливо зареєструвати у відповідних органах державної реєстрації актів цивільного стану. Після смерті бабусі відкрилась спадщина та йому необхідно в установлений законом строк звернутися до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка народилась [INFO] у м. Торез, Донецької області, померлої 14 листопада 2015 року у м. Торез, Донецької області. В судовому засіданні заявник підтримав заяву, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у вирішенні заяви покладається на розсуд суду, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 14 листопада 2015 року у м. Торез Донецької області внаслідок інфаркту померла [PERSON], [INFO], що стверджується справкою про причину смерті, Свідоцтвом про смерть, виданим тимчасовою владою. Ця подія відбулася в м. Торез, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом. /а.с. 8/ Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Внаслідок наведеного, враховуючи, що свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, що унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть [PERSON], суд переконаний, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об'єктивні перешкоди, а тому заява підставна та підлягає до задоволення. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved