Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту про те, що правовстановлюючий документ, а саме: договір дарування квартири від 26 грудня 1997 року серія [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Воротниковою П.І., зареєстровано в реєстрі № 2547, дійсно належить заявнику [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що 26 грудня 1997 року його батьком [PERSON] , який є заінтересованою особою у справі, на ім`я заявника був оформлений договір дарування квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Під час нотаріального посвідчення вказаного договору було допущено помилку в написанні прізвища обдарованого та вказано « [PERSON] », в той час як в паспорті його прізвище зазначене як « [PERSON] ». У зв`язку із викладеним заявник не може розпоряджатися своєю власністю, та мусив звернутися до суду з вищевказаною заявою. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.09.2019 року у справі відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник [PERSON] не не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, заяву просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Олександрійської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено наступне. 26 грудня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, відповідно до п. 1 якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар квартиру за адресою: [ADDRESS] . Договір дарування квартири від 26 грудня 1997 року посвідчено приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Воротниковою П.І. та зареєстровано в реєстрі за номером 2547 (а.с.7). Згідно копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , встановлено, що власниками вказаної квартири є [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається із копії свідоцтва про народження заявника серія [NUMBER] його прізвище, ім`я, по батькові зазначене російською мовою « [PERSON] », дата народження - « [INFO] »(а.с. 6). Згідно копії паспорту громадянина України серія [NUMBER] , його прізвище, ім`я, по батькові зазначене « [PERSON] », дата народження - «[INFO] року » (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження заявника у справі, його батьком є [PERSON] , який є заінтересованою особою у справі (а.с.6). У зв`язку з тим, що прізвище заявника у справі, зазначене в договорі дарування квартири від 26.12.1997 року, який є правовстановлюючим документом, не збігається із його прізвищем, зазначеним в паспорті, заявник позбавлений можливості повною мірою реалізувати свої права як власника майна. Згідно зі статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справипро встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно із роз`ясненнями, наданими в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про допущення помилки в написанні прізвища заявника у правовстановлюючому документі, а саме договорі дарування квартири від 26 грудня 1997 року серія [NUMBER] , посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Воротниковою П.І., зареєстрованого в реєстрі № 2547. Так, у вказаному документі прізвище заявника неправильно зазначено як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Вказаний факт підтверджується дослідженими судом документами, що у своїй сукупності достовірно підтверджують вказану обставину. Тому, суд вважає достовірно доведеним факт належності заявнику [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме договору дарування квартири від 26 грудня 1997 року серія [NUMBER] , посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Воротниковою П.І., зареєстрованого в реєстрі № 2547, у зв`язку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved