Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити юридичний факт, а саме особу [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вязніки Володимирської області Російської Федерації, встановити юридичний факт, а саме факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вязніки Володимирської області Російської Федерації на території України з 1982 року по теперішній час та станом на 24 серпня 1991 року. Свої вимоги мотивував тим, що він народився в м. Вязніки Володимирської області Російської Федерації, однак, з моменту народження він разом зі своєю матір`ю проживає в [ADDRESS] . З 01.09.1988 року по 18.08.1997 рік [PERSON] навчався у Вознесенській середній школі. Приблизно у вересні 1999 року у с. Троїцьке на прикордонній смузі з Республікою Молдова [PERSON] затримали працівники міліції, після чого для перевірки документів він був доставлений до сільської ради с. Троїцьке. У сільській раді працівниками міліції у [PERSON] вилучено оригінал свідоцтва про народження зразка СРСР. Зазначає, що своєчасно він не отримав паспорт громадянина України, так як у нього виникли проблеми щодо отримання свідоцтва про народження, зокрема через відмову у видачі повторного свідоцтва про народження. Без встановлення вказаних фактів він не може отримати паспорт, що в свою чергу і стало підставою звернення з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявник просив задовольнити заяву. Від представника заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області Арцизький районний відділдо суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані письмові докази, вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини по справі виникли з приводу встановлення юридичних фактів, у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії довідки про народження № 682 від 07.11.2018 року, виданої відділом ЗАГС адміністрації муніципальної освіти Вязниковського району Володимирської області, заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Вязніки Володимирської області Російської Федерації, актовий запис про народження № 200 від 07 квітня 1982 року. Його батьками російською мовою вказані: « [PERSON] », « [PERSON] » (а. с. 5). 10.12.1981 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (післяшлюбне прізвище [PERSON] ), що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 12). Рішенням Саратського районного народного суду Одеської області від 11 березня 1986 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 9-11). Як вбачається з копії домової книги, мати заявника [PERSON] зареєстрована в с. Вознесенка Арцизького району Одеської області (а. с. 17-20). Відповідно до копії посвідчення, виданого Арцизько-Тарутинським ОРВК Одеської області з 22.07.2008 року, [PERSON] перебуває на військовому обліку (а. с. 13). Зі змісту довідки № 670 від 10.11.2020 року, виданої Вознесенською Першою сільською радою Арцизького району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , згідно погосподарської книги № 7 особового рахунку № [NUMBER] дійсно мешкав з 1982 року на території Вознесенської Першої сільської ради за адресою: [ADDRESS] , по теперішній час з матір`ю [PERSON] , 1961 року народження, яка є громадянкою України, що також підтверджується копією її паспорту (а. с. 14, 16). Відповідно до копії довідки № 147 від 10.11.2020 року, виданої Вознесенським НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Арцизької районної ради Одеської області, [PERSON] - заявник по справі, дійсно навчався у Вознесенській середній школі у такі періоди: 01.09.1988 року - 25.08.1992 року, 01.10.1992 року - 18.08.1997 року. Був відрахований зі школи згідно рішення служби зі справ неповнолітніх Арцизької райдержадміністрації 23.06.1997 року. Документ про неповну середню освіту не отримав (а. с. 15). Як вбачається з копії повідомлення Арцизького РВ ГУДМС України в Одеській області від 27.11.2020 року, у зв`язку з відсутністю у [PERSON] оригіналу свідоцтва про народження не є можливим проведення процедури встановлення особи та подальшого оформлення паспорта громадянина України (а. с. 6). З метою повторного отримання свідоцтва про народження [PERSON] , мати заявника [PERSON] зверталася до Відділу записів актів цивільного стану Вязніковського району, однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що повторне свідоцтво про народження видається безпосередньо особі, якої стосується свідоцтво про народження (а. с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 3 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Цей Порядок визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Зазначений Порядок передбачає особливий порядок вирішення питань громадянства, визначає компетентні органи, які наділені повноваженнями щодо вирішення питань пов`язаних з громадянством, визначає документи, що подаються для встановлення належності до громадянства України, серед яких визначено рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до п. 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991р. на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно п. 10 Порядку для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24серпня 1991року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України,або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] втратив оригінал свідоцтва про народження зразка СРСР, у зв`язку з чим в нього відсутня можливість оформити паспорт громадянина України вперше. Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.08.2018 у справі № 363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України. Згідно з Порядком оформлення та видачі паспорта громадянина України від 13 квітня 2012 року № 320 для оформлення паспорта (п. 1.3) особа подає, в тому числі, свідоцтво про народження. Судом встановлено, що для отримання паспорта громадянина України заявнику необхідно подати свідоцтво про народження, однак він його втратив. Суд звертає увагу, що особисто заявник із заявою про видачу повторно свідоцтва про народження не подавав, у зв`язку з чим вважаю, що заявником не вичерпані усі можливості отримати повторно свідоцтво про його народження. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення заявника, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для частково задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно встановити юридичний факт постійного проживання заявника [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, дата 24 серпня 1991 року пов`язана із датою проголошення незалежності України та надає право особам, що проживали на цей період на території України, право отримання громадянства України, тому встановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідно заявнику для звернення до підрозділу Державної міграційної служби України або Центру надання адміністративних послуг за місцем фактичного проживання із заявою про видачу паспорта громадянина України та подальшої перевірки даних про її особу вказаним органом. На підставі ст. 315 ЦПК України,

Outcome: partial