Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що в с. Бузівка Жашківського району Черкаської області проживає його мати [PERSON] , 1967 року народження. [PERSON] визнана інвалідом ІІ групи з діагнозом - психічне захворювання. Вона не може здійснювати за собою самостійний догляд та потребує сторонньої допомоги. Внаслідок хвороби [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. У зв`язку з викладеним, виникла необхідність визнати недієздатною [PERSON] та встановити над нею опіку. У судове засіданні заявник [PERSON] не з`явився, при цьому до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. У судове засідання [PERSON] не викликалася, оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 194 вона не може приймати участь у судових засіданнях. У судове засідання представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Бузівської об`єднаної територіальної громади - не з`явився по невідомих суду причинах. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що згідно довідки № 231 від 25.02.2019 року, виданої виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно постійно проживає по [ADDRESS] ( а.с.5). Згідно довідки та акту МСЕК № 253874, [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання (а.с.10). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 194 від 21.06.2019 року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді органічного психічного розладу, набутого внаслідок перенесеної в дитячому віці нейроінфекції, з поступово прогресуючим перебігом, вираженими проявами особистісного дефекту, інтелектуально-мнестичного зниження, що супроводжується грубими розладами критичних і прогностичних функцій з поліморфними пароксизмальними станами ( генералізованими тоніко-клонічними судомними, атонічними пароксизмальними станами із сутінковими розладами свідомості), через що не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» тяжкий психічний розлад - це розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст.62 ЦК України опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Згідно ч.4ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних стосунках з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливостей особи виконувати обов`язки опікуна. Згідно ч.5 ст.63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів. У силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, оскільки на момент розгляду справи у розпорядження суду не було надано подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуна. В силу ч.ч. 5-9 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Суд вважає за можливе визнати [PERSON] [INFO] , недієздатною. При цьому в частині заявлених вимог про встановлення над [PERSON] опіки та призначення опікуна, слід відмовити у зв`язку з тим, що до суду не надано подання органу опіки та піклування про призначення піклувальника чи опікуна.

Outcome: partial