Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення померлим її чоловіка [PERSON], [INFO], посилаючись на наступне. 13 лютого 1982 року вона уклала шлюб із [PERSON], перебуваючи у цьому шлюбі вона народила сина [PERSON] та дочку [PERSON] Їхня сімя проживала у [INFO]. У грудні 2003 року її чоловік поїхав на тимчасову роботу у м. Залізногірськ Курської області Російської Федерації та додому до цього часу не повернувся. Вона зверталась до правоохоронних органів у звязку із зникненням чоловіка, але місцеперебування останнього не встановлено. Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2011 року її заяву про визнання [PERSON] безвісно відсутнім задоволено та визнано [PERSON] безвісно відсутнім, початком безвісної відсутності вважається 09 серпня 2011 року. Оголошення [PERSON] померлим потрібно їй для оформлення спадщини на належне йому право власності на майновий пай члена КСП та право на земельну частку (пай) за Сертифікатом ПЛ № 0150394 від 21 листопада 1996 року. З огляду на зазначене вона просить оголосити [PERSON] померлим, днем смерті вважати 09 серпня 2014 року. У судовому засідання заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Новосанжарського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, /а.с.25/. Представник заінтересованої особи Супротивнобалківської сільська рада Новосанжарського району Полтавської області у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про врученням поштового відправлення /а.с.63/. Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON], допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 142731, виданим повторно Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області 27 травня 2016 року /\~а.с.7/. Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2011 року по справі № 2о-94/11 [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], жителя [INFO], визнано безвісно відсутнім. Початком безвісної відсутності вважати 09 серпня 2011 року /\~а.с.8/. Стосовно безвісно зниклого [PERSON], [INFO], жителя [INFO], була заведена ОРС категорії «Розшук» № 4/11 від 02 липня 2011 року, яка була закрита 30 серпня 2011 року на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області про визнання [PERSON] безвісті зниклим, що підтверджується листом Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області від 21 липня 2016 року № 6333 /а.с.14/. Згідно довідок Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 18 травня 2016 року № 02-12/198 та від 12 жовтня 2014 року №\~02-12/373, [PERSON] дійсно з грудня 2003 року на території сільської ради не проживає, його місцезнаходження сільській раді не відомо /а.с.11-12/. З довідки Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 12 жовтня 2014 року № 02-12/372, станом на 01 вересня 2005 року у с. Пасічне Новосанжарського району проживала [PERSON], [INFO], і мала такий склад сімї: син [PERSON] та дочка [PERSON] /а.с.13/. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Сухорабівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 11 липня 2016 року № 529 [PERSON] проживає у селі Березняки разом із сином [PERSON] /а.с.15/. У судовому засіданні свідок [PERSON], яка проживала по сусідству із сімєю заявника у селі Пасічне Новосанжарського району Полтавської області, товаришувала з ними, повідомила суду, що [PERSON] дійсно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] та дітьми у селі Пасічне Новосанжарського району Полтавської області, у грудні 2003 року [PERSON] поїхав на заробітки до Російської Федерації, та з тих пір вона його більше не бачила. Свідок [PERSON], який є хрещеним батьком дочки заявника [PERSON], у судовому засіданні, працював разом із [PERSON] у одному сільськогосподарському підприємстві, суду повідомив, що не бачив [PERSON] з 2013 року, коли той поїхав на заробітки до Російської Федерації Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку- протягом шести місяців. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усуненням невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного СУДУ України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий звязок або за відсутності такого звязку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації субєктивних прав або виконання обовязків. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового звязку. Відповідно до ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що належними доказами підтверджено факт відсутності [PERSON], [INFO], більше трьох років за місцем його постійного проживання, суд виходячи із змісту ст. 46 ЦК України, вважає, що заявлені вимоги щодо оголошення [PERSON] померлим підлягають задоволенню. Однак, оскільки суду не надано доказів того, що [PERSON] пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, днем його смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ч.7 ст.235 Цивільного процесуального кодексу України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial