Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Сімферополь АРК Крим. Заяву мотивує тим, що є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка є громадянкою Молдови. 21 лютого 2017 року [PERSON] видано посвідку на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] , згідно якого вона проживала в [ADDRESS] , після чого виїхала на проживання в м. Сімферополь, Республіки Крим. Україна, де і померла. Свідоцтво про смерть матері видане російською Федерацією Республіки Крим м.Сімферополь 26 червня 2019 року. 19 вересня 2019 року заявник звернулась до Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію смерті [PERSON] , яка померла на тимчасово окупованій території України, проте їй відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку із відсутністю документу встановленої форми про смерть. Встановлення смерті [PERSON] необхідне заявнику для оформлення спадщини, у зв`язку з чим просить заяву задовольнити. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа\~ представник Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що стверджується свідоцтвам про народження [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 21 травня 1989 року. Згідно медичного свідоцтва про смерть серії 35 № 003590 від 26 червня 2019 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] о 09-00 год в м. Сімферополь, Республіка Крим. Смерть наступила від хвороби. Свідоцтво про смерть [PERSON] , видане Російською Федерацією Республіки Крим м.Сімферополь 26 червня 2019 року, про що складений актовий запис № 170199910000702650006. 19 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , проте їй відмовлено у задоволенні заяви, мотивуючи тим, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або оголошення її померлою, проте документи представлені заявником не відповідають документам, що визначені п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24 грудня 2010 року № 3307/5). В\~статті 55 Конституції України\~закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1\~ст.4ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2 ст.\~319\~ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.\~17\~Закону\~України\~«Про державну\~реєстрацію\~актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Не може вважатись легітимним на території України свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на території АР Крим в порядку, не передбаченому законом України. Документи, як видані органом, що створений на тимчасово окупованій території АР Крим у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст.\~18\~Закону\~України\~«Про забезпечення\~прав\~і\~свобод громадян\~та\~правовий\~режим та\~тимчасово\~окупованій\~території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч. ч. 1-2 ст.\~4\~Закону\~України\~«Про забезпечення\~прав\~і\~свобод громадян\~та\~правовий\~режим на\~тимчасово\~окупованій\~території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть [PERSON] в м. Сімферогполь, АР Крим, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17\~ч.\~1\~Закону\~України\~«Про забезпечення\~прав\~і\~свобод громадян\~та\~правовий\~режим на\~тимчасово\~окупованій\~території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявника. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оскільки [PERSON] померла на території тимчасово непідконтрольній Україні, її смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі документа, тому вимоги заявника про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно ч. 2ст.\~319\~ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved