Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту смерті.Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі із [PERSON] з 12.08.1978 року по [INFO] року, тобто по час його смерті, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яке видано Міусійською міською радою Ворошиловської області від 12.08.1978 року. Разом із чоловіком постійно мешкали у місті Красний Луч Луганської області. Як внутрішньо переміщені особи та для отримання соціальних виплат вони з чоловіком зареєструвалися у [ADDRESS]. У 2015 році її чоловік захворів, після медичного обстеження у медичному закладі міста Красний Луч Луганської області йому було поставлено діагноз: злоякісна пухлина тіла шлунку. 14.01.2016 року чоловіка заявника було прооперовано, а [INFO] року помер. Смерть чоловіка засвідчена лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO] року, яке було видано медичним закладом м. Красний Луч Луганської області та свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 03.02.2016 року, яке було видано відділом записів актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції міністерства юстиції Луганської народної республіки. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для оформлення спадщини після його смерті, а також для отримання соціальної допомоги на поховання. Просить суд заяву задовольнити, встановити факт смерті [PERSON]. Представник заявника в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши доводи заявника та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 частини 1 статті 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 257-1 ЦПК України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-І/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров'я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявником надано копію лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о) [NUMBER] від [INFO] року, згідно якого [PERSON], [INFO], помер [INFO] року, смерть настала у стаціонарі (онкологічний диспансер) (а. с.16); копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №81, виданого 03.02.2016 року відділом записів актів цивільного стану Краснолучского міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки (а. с. 21). Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, заява [PERSON], заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту смерті підлягає задоволенню у повному обсязі, оскількивстановлення факту смерті має для заявника юридичне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця селища Червоний Оскіл міста Ізюм Харківської області, громадянина України, який помер [INFO] року в місті Красний Луч Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved