Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою вказуючи, що 03.11.2015 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Старченківської сільської ради Володарського району Донецької області, яку бабуся згідно заповіту заповіла йому. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом за правом представлення він звернувся до Володарської держнотконтори. Однак, оформити спадщину він не має можливості, оскільки є розбіжності в написанні його прізвища, прізвища його батька та бабусі, а саме його прізвище та прізвище батька, який помер 20.05.2004 року, зазначено як [PERSON], тоді як прізвище бабусі зазначено як [PERSON], в звязку з чим втрачається ступінь спорідненості і тягне за собою при оформленні спадщини сплату ставки оподаткування, як особою яка не є членом сімї спадкодавця у розмірі 5% від вартості спадкового майна. Вважає, що неточності з написанням прізвищ були зумовлені неосвіченістю і недбайливим ставленням до оформлення документів того часу, що спричинило подальшу плутанину в прізвищах при складанні документів. Встановлення факту родинних відносин з бабусею та батьком йому необхідно для сплати податку при оформленні спадщини за нульовою ставкою від вартості спадкового майна, як спадкоємця першого ступеня споріднення при оформленні спадщини. В звязку з чим просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він є рідним сином [PERSON], який помер 20.05.2004 року, та онуком [PERSON], яка померла 03.11.2015 року. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву по вищезазначеним підставам підтримав у повному обсязі та наполягав на її задоволенні. Суду пояснив, що 20.05.2004 року помер його батько [PERSON], а 03.11.2015 року померла його бабуся [PERSON] Після смерті бабусі залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Старченківської сільської ради Володарського району Донецької області, для ведення сільськогосподарського виробництва, яку бабуся відповідно до заповіту заповідала йому. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом за правом представлення було встановлено, що є розбіжності в написанні його прізвища, прізвища його батька та бабусі, а саме його прізвище та прізвище батька вказано як [PERSON], тоді як прізвище бабусі зазначено як [PERSON]. В звязку з даними розбіжностями втрачається ступінь спорідненості і тягне за собою сплату ставки оподаткування, як особою яка не є членом сімї спадкодавця у розмірі 5% від вартості спадкового майна. Встановлення факту родинних відносин з бабусею та батьком йому необхідно лише для сплати податку за нульовою ставкою від вартості спадкового майна при оформленні спадщини. Представник заінтересованої особи: Мангуської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області [PERSON] у судове засідання не зявився. Надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що на думку заявника через розбіжності у написанні його прізвища та прізвища його бабусі порушується його право на прийняття ним спадщини, оскільки відповідно до пп. 174.2 п. 174.2 ст. 174 Податкового Кодексу України спадщина підлягає оподаткуванню у розмірі 5% вартості успадкованого майна особою, яка не є членом сімї спадкодавця першого ступеня споріднення. При цьому згідно до п. а) пп. 174.2.1 п. 174.2 ст. 174 Податкового Кодексу України за нульовою ставкою оподатковується вартість власності, що успадковується членами сімї спадкодавця першого ступеня споріднення. Таким чином, на думку заявника від порядку оформлення прийняття ним спадщини залежить розмір ставки її оподаткування. Проте, заявник (спадкоємець) є онуком спадкодавці, а отже він є для неї членом сімї другого ступеня споріднення, а тому його спадщина підлягає оподаткуванню в розмірі 5 % вартості успадкованого майна, оскільки він є особою, яка не є членом сімї спадкодавця першого ступеня споріднення. Крім того, в письмових поясненнях просив справу розглянути без участі представника Мангуської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області. Представник заінтересованої особи: Володарської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечувала та просила справу розглянути без її участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившихся представників заінтересованих осіб. Вислухавши заявника, розглянувши письмову заяву представника заінтересованої особи Володарської держнотконтори, письмові пояснення представника заінтересованої особи Мангуської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-НО № 442165 [PERSON] народився 22.09.1978 року та його батьком зазначений російською мовою «Безлепкин Александр Иванович». Згідно свідоцтва про смерть серії 1-НО № 796359 від 21.05.2004 року [PERSON] помер 21.05.2004 року у віці 49 років. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 758460, виданого 31.08.2009 року, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину з законом № 1553 від 18.04.2008 року, є власницею земельної ділянки площею 4,0007 га, яка розташована на території Старченківської сільської ради Володарського району Донецької області та цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 918289 від 04.11.2015 року [PERSON] померла 03.11.2015 року у віці 88 років. Відповідно до заповіту складеного 11.11.2010 року [PERSON] належну їй на підставі держакта серії ЯЕ № 756460 виданого 31.08.2009 року на праві власності земельну ділянку розміром 4,0007 га, яка розташована на території Старченківської сільської ради Володарського району заповіла [PERSON]. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено судом заявник просить встановити факт родинних відносин між ним та рідним батьком і бабусею, які померли, саме для сплати податку при оформленні спадщини в органах нотаріату за нульовою ставкою від вартості спадкового майна, як спадкоємцем першого ступеня спорідненості за заповітом за правом представлення, т.б. встановлення зазначеного факту йому необхідно тільки для однієї мети, а саме для звільнення від сплати суми податку при оформленні спадщини, що має для нього саме таке юридичне значення. Відповідно правового змісту ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників сімейних відносин. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Також Главою 86 ЦК України визначено пять черг спадкоємців за законом, а згідно ст. 1266 цього Кодексу передбачено спадкування за правом представлення, а саме, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 174 Податкового Кодексу України регулюються питання оподаткування доходу отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав. Зокрема п.а), п.п.174.2.1, п.174.2 зазначеної статті передбачено, що за нульовою ставкою оподатковується вартість обєкта спадщини, що успадковується членами сімї спадкодавця першого ступеня споріднення, в той час як п. 174.2.2 визначено, що спадщина підлягає оподаткуванню у розмірі 5 % вартості успадкованого майна особою, яка не є членом сімї спадкодавця першого ступеня споріднення. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, враховуючи, що заявник просить встановити факт родинних відносин саме з підстав сплати ним податку при оформленні спадщини за нульовою ставкою, як спадкоємиць за заповітом за правом представлення, що само по собі є протирічливим, суд вважає, що факт, який він просить встановити саме з таких підстав не тягне для нього ніяких юридичних наслідків, тому як заявник в даному випадку як спадкоємиць, незважаючи чи за заповітом чи за правом представлення не є членом сімї спадкодавця саме першого ступеня споріднення, що в свою чергу не тягне за собою оподаткування при оформленні спадщини сплату податку за нульовою ставкою в звязку з чим вимоги заявника задоволенню не підлягають. Також слід зазначити, що заявником при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 275,60 грн., однак враховуючи, що йому в задоволенні заяви відмовлено, а також враховуючи положення ч.7 ст. 235 ЦПК України, суд вважає, що дана сума відшкодуванню на користь заявника не підлягає.

Outcome: dismissed