Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в обґрунтування якої вказав, що 11 березня 2013 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Чепеліївка та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Сухоліська сільська рада. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька заявник звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус оглянула представлені документи і виявила, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 526295, виданого 07.10.2010 року Білоцерківською райдержадміністрацією вбачається виправлення прізвища, імені, по батькові власника цієї земельної ділянки. В звязку з цим, заявник звернувся до Білоцерківської райдержадміністрації та отримав копію розпорядження №\~143 від 20.05.2005 року про надання у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв) в адміністративних межах Сухоліської сільської ради. Замість прізвища за паспортом [PERSON] у розпорядження зазначено [PERSON]. У звязку з цим нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину № 22/02-31 від 21.01.2014 року та запропонувала заявнику звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник просить суд встановити факт належності його батькові [PERSON], померлому 11 березня 2013 року державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 526295, виданого 07.10.2010 року Білоцерківською райдержадміністрацією. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив суд задовольнити її. Представник заінтересованої особи Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду заяви повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідків, дійшов висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно до вимог ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. З матеріалів справи вбачається, що заявник проживає та зареєстрований у Сквирському районі Київської області, тому справа підсудна Сквирському районному суду Київської області. В судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2013 року помер батько заявника [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Згідно копії паспорту прізвище, імя та по батькові померлого є «Дзінзірук Дмитро Климович» (а.с.4). З копії розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області №\~143 від 20.05.2005 року про надання у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв) в адміністративних межах Сухоліської сільської ради (а.с.7,8) вбачається, що замість прізвища за паспортом [PERSON] у розпорядженні зазначено [PERSON]. З копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ДПА в Сквирському районі вбачається, що її видано [PERSON], померлому 11 березня 2013 року (а.с.4 зворотня сторона). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони були сусідами померлого [PERSON], знали його за життя та вказали, що він був власником земельної ділянки та мав державний акт на право власності на земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не повязаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у звязку з чим суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документа його батькові [PERSON], померлому 11 березня 2013 року.

Outcome: approved