Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області із заявою встановити факт належності їй свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок від 09 лютого 1993 року. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 09.02.1993 року їй належить будинок [ADDRESS] .В березні 1998 року, в зв`язку з зміною прізвища, начальником Новобузької філії ММБТІ було внесено виправлення в свідоцтво про право власності, а саме дівоче прізвище [PERSON] виправлено на [PERSON] . В квітні місяці, з метою продажу будинку вона звернулася усно до нотаріуса, який відмовив в оформленні документів в зв`язку з виправленням у свідоцтві про право власності та повідомив про необхідність звернутися до суду для вирішення питання належності документу. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа представник Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заявлених вимог не заперечила. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Новобузьким РВ УМВС України в Миколаївській області 07 листопада 2006 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданого 08 червня 1999 року вбачається, що такі документи видані на ім`я « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04 грудня 1962 року зазначено прізвище ім`я по батькові на російській мові « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 28 лютого 2020 року зазначено прізвище ім`я по батькові « [PERSON] », після розірвання шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Разом з тим, в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 09.02.1993 року, мається виправлення, а самепрізвище російською мовою « [PERSON] » виправлено на « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 09.02.1993 року, мається виправлення, а самепрізвище російською мовою « [PERSON] » виправлено на « [PERSON] », усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 09.02.1993 року, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища у правовстановлюючому документі, позбавляє її можливості розпорядитись належним майном, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved