Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву мотивує тим, що він, [PERSON] народився 12 вересня 1940 року. Однак в свідоцтві про одруження серія ІІ-АБ №113770 від 27 березня 1982 року, свідоцтві про народження [PERSON] [INFO] (сина заявника) та свідоцтві про право власності на квартиру №203597 від 21 грудня 1995 року, його по-батькові зазначено «Генрихович», замість «Генріхович». Вважає, що помилка його по-батькові допущено помилково, а тому призводить у неточність у документах. Встановлення даного факту необхідно для впорядкування його особистих документів, з метою подарувати, заповісти чи інше належну йому на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS], а тому він змушений звернутися з даною заявою до суду захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити. Заявник, представник заявника у судовому засіданні заяву підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у заяві, просять встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] - [INFO] є однією і тією ж особою. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, однак подав клопотання 29.01.2018р. з якого видно, що вимоги заявника не підлягають задоволенню, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. Заслухавши пояснення заявника, представник заявника, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] народився 12 вересня 1940 року у м. Тбілісі, що підтверджується паспортом громадянина України [PERSON] серія КА№118873, виданого Франківським РВ УМВС України в Львівській області 02.04.1996 року, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера від 17.03.1998 року та свідоцтвом про народження [PERSON] серія РЩ №453239 від 07.07.1954 року. Як вбачається свідоцтва про одруження серія ІІ-АБ №113770 від 27 березня 1982 року, свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] (сина заявника) та свідоцтва про право власності на квартиру №203597 від 21 грудня 1995 року, по-батькові заявника зазначено «Генрихович», замість «Генріхович» Оскільки у правовстановлюючих документах по-батькові заявника було допущено помилки, а саме як вказано «Генрихович», а не «Генріхович», а тому призводить у неточність у документах. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 5 частини 2статті 293 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення.

Outcome: approved