Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме про належність їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 20 червня 1980 року державним нотаріусом Підволочиської районної державної контори та реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації 24 лютого 1981 року. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що при зверненні до нотаріуса для вчинення нотаріальної дії, зокрема посвідчення заповіту щодо належного їй майна, нотаріусом виявлено розбіжність у записі прізвища, оскільки у зазначених документах вказано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Наявність помилок щодо правильності зазначення прізвища створює їй незручності щодо вільного розпорядження належним майном, виправлення описки у позасудовому порядку не є можливим, а тому просить заяву задовольнити. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, проте подала заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи - приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу,будучи в установленому порядку повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, хоча подав заяву згідно якої просить справу слухати у його відсутності, поти задоволення зави не заперечує. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти : Заявник [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]) народилася [INFO] року в м. Скалат Підволочиського району. Прізвище «[PERSON]» змінено після реєстрації шлюбу із [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження [NUMBER] видане 04 серпня 1957 року. Таке ж ім'я та по-батькові заявника [PERSON] зазначено у пенсійному посвідченні № [NUMBER], виданому 29 червня 1989 року управлінням праці та соціального захисту населення Підволочиської РДА. Однак, у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, посвідченому 20 червня 1980 року державним нотаріусом Підволочиської районної державної контори вказано, що спадкоємцем вказаного у заповіті майна громадянки [PERSON], яка померла [INFO] року, є [PERSON], що проживає в [ADDRESS] На підставі зазначеного свідоцтва 24 лютого 1981 року Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення, у відповідності до якого житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON]. Таким чином судом встановлено невідповідність запису прізвища заявника «[PERSON]», зазначеного у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, посвідченому 20 червня 1980 року державним нотаріусом Підволочиської районної державної контори та реєстраційному посвідченні, виданому Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації 24 лютого 1981 року, до запису її прізвища «[PERSON]», зазначеному у паспорті громадянина України в інших належних їй документах. На даний час, через вказану невідповідність у записі прізвища, заявник [PERSON] не має можливості реалізувати своє право щодо вільного розпорядження належним майном. Аналізуючи викладене судом встановлено, що у свідоцтві про одруження серії [NUMBER], свідоцтві про народження [NUMBER], паспорті громадянина України, у пенсійному посвідченні № [NUMBER], а також у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, посвідченому 20 червня 1980 року та в реєстраційному посвідченні, виданому Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації 24 лютого 1981 рокуім'я та по-батькові заявника - «[PERSON]» є ідентичними, що свідчить про те, що - [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа, при цьому запис пріщзвища «[PERSON]» у у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, посвідченому 20 червня 1980 року та в реєстраційному посвідченні, виданому 24 лютого 1981 рокусуд оцінює як такий, що вчинений помилково. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що встановлення факту належності [PERSON]правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 20 червня 1980 року державним нотаріусом Підволочиської районної державної контори та реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації 24 лютого 1981 року на ім'я [PERSON] - відповідатиме інтересам заявника [PERSON], забезпечить реалізацію її законних прав, зокрема здійснення права щодо розпорядження належним їй майном, тому, відповідно до ст. 256 ЦПК України, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved