Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй, її сину [PERSON] та її померлому чоловіку [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1993 року, яке записано у реєстрову книгу під №6-21-958 та технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник проживала у зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON] В період проживання у шлюбі вони набули квартиру [ADDRESS] , частку права власності на яку має також їхній син - [PERSON] . Разом з тим, у свідоцтві про право власності та технічному паспорті на вказану квартиру не правильно зазначено по батькові померлого чоловіка заявника - [PERSON] , тоді як його по батькові правильно значиться як [PERSON] . Така помилка завдає заявнику неузгодженість з документами померлого чоловіка та ускладнює їй подальше виготовлення правовстановлюючих документів на квартиру після смерті чоловіка. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимог заяви не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. З копії паспорта [NUMBER] , копії картки фізичної особи - платника податків, копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , копії свідоцтва про народження [NUMBER] , копії свідоцтва про народження [NUMBER] , копії свідоцтва [NUMBER], копії медичної довідки серії 10 ААД №149744 , копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , довідки №5706/04 від 13.12.2019 року та копії довідки №5707/04 від 13.12.2019 року встановлено, що по батькові померлого чоловіка заявника значиться як [PERSON] . Однак, у Свідоцтві про право власності на житло від 29.10.1993 року та технічному паспорті на квартиру [NUMBER] по батькові померлого чоловіка заявника значиться як [PERSON] . Разом з тим, усі інші документи, належні померлому [PERSON] вказують на те, що під час оформлення правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] було вчинено помилку при зазначенні по батькові померлого чоловіка заявника - [PERSON] , замість правильного - [PERSON] . Будь-яких даних, які б доводили зворотне чи спростовували факт належності заявнику, її сину [PERSON] та її покійному чоловіку [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1993 року, яке записано у реєстрову книгу під №6-21-958 та технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] судом не встановлено. З копії інформаційної довідки від 24.12.2019 року № 317/01-16 встановлено, що заявник зверталася до Вараської міської державної нотаріальної контори, щодо оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , однак заявнику було роз`яснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно звернутися до суду та встановити факт належності померлому документів: свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1993 року, яке записано у реєстрову книгу під №6-21-958 та технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] . Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12 вказаної постанови суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, вищезазначене, свідчить про те, що Свідоцтво про право власності на житло від 29.10.1993 року, яке записано у реєстрову книгу під №6-21-958 та технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , належать заявнику, її сину [PERSON] та її померлому чоловіку [PERSON] , а встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати своє право на спадщину. За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність відшукуваного факту,а тому заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved