Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Вимоги заяви мотивував тим, що зацікавлені особи з 2007 року по 2014 рік , перебували в зареєстрованому шлюбі ,який на час його звернення до суду -розірвано. Фактично ж шлюбні стосунки між даними особами було припинено в лютому 2012 року і останні проживали окремо. Заявник в цей період став зустрічатись з [PERSON] і у них виникли взаємні почуття, внаслідок яких вони стали проживати разом та вести спільне господарства. [INFO] у них народилась дочка :-[PERSON],якій він являється біологічним батьком.Оскільки дитина народилась до спливу 10-ти місяців піля розірвання попереднього шлюбу ,запис про батька в актовому запису про народження дитини ,було зроблено згідно до вимог ч.2 ст.122 СК України та вказано колишнього чоловіка матері дитини. Встановлення факту, що саме він є батьком дитини , має значення для реалізації його особистих немайнових та майнових прав дитини , в зв'язку з чим заявник просить суд встановити факт його батьківства щодо дитини та провести розгляд заяви без його участі. Заінтересовані особи : -[PERSON] в судове засідання не з»явився, в телефонному режимі просив справу розглядати у його відсутності та не заперечує ,щодо винесення рішення відповідно до вимог чинного законодавства. -[PERSON] подала письмове клопотання про розгляд заяви без її участі ,зі змістом заяви заявника -погоджується. -Представник РАЦ Соснівського районного управління Юстиції м.Черкаси в судове засідання не з»явився .що не першкоджає розгляду справи. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Змістом Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно з п. 15 абз. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтво про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В разі ж народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини. Або спільне виховання чи утримання ними дитини. Або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно до змісту ст.ст.125,128 СК України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері. А запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Судом встановлено, що заявник з лютого місяця 2012 року проживав з матірью дитини після народження якої запис про батька заявника вчинено відповідно до ст.122 СК України ,тобто був здійснений запис не заявника ,а поперднього чоловіка матері дитини ,який на час народження дитини вже не перебував її матірью в зареєстрованому шлюбі і з останньою -не проживав. Факт батьківства заявника щодо дитини, стверджується його зверненням до суду з вимогою саме його визнати батьком дитини та заявою метері :-[PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник визнав і продовжує визнавати себе батьком дитини та піклувався про неї. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що факт батьківства завника знайшов своє підтвердження, тому подана ним заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved