Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою та просить встановити юридичний факт його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі [PERSON] в період з 01.11.1996 року по 18.01.2020 року, посилаючись на те, що проживав з нею з листопада 1997 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, проживала однією сім`єю як чоловік та жінка, від спільного проживання дітей у них немає. Разом вони придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] , де він з 04.04.2006 року зареєструвався і залишається в ній зареєстрованим по теперішній час. Вищезазначена квартира, в якій вони мешкали разом, належить на підставі договору купівлі продажу [PERSON] . За час спільного проживання вони придбали автомобіль ВАЗ-2104, д.н.з [NUMBER] , який оформили на [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , він здійснив її поховання, та як чоловік розпорядився речами померлої. Для отримання спадщини після смерті [PERSON] він вернувся до державного нотаріуса, який повідомив, що він не має права на спадщину, оскільки не являється офіційним чоловіком померлої, у зв`язку з чим він звернувся до суду з вищезазначеною заявою. Ухвалою від 21.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 15.09.2020. 15.09.2020 судом витребувано із П`ятої криворізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] та інформацію стосовно кола спадкоємців, які зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, чи відмовою від її прийняття. Ухвалою від 20.01.2021 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених ним в заяві. Зазначив, що жив разом зі [PERSON] з 1996 року, а з квітня 2005 року проживали у придбаній квартирі за адресою [ADDRESS] . Належним чином повідомлений представник заінтересованої особи - Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради в судове засідання не з`явився, жодних клопотань та пояснень стосовно заявлених вимог не надходило. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою [ADDRESS] з 1975 року. [PERSON] та [PERSON] переїхали в квартиру № 58 , яка знаходиться у сусідньому під`їзді. Іноді вона заходила до [PERSON] та [PERSON] в гості, але частіше вони спілкувались біля будинку, на вулиці. Нещодавно [PERSON] померла. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] з 1992 року, їй відомо, що [PERSON] проживав разом зі [PERSON] . Остання хворіла, і [PERSON] доглядав за нею. Пояснила, що бувала в квартирі, де мешкали [PERSON] та [PERSON] , стверджує, що мешкали вони родиною, вели спільний побут. Вислухавши заявника, свідків, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані заявником та витребувані судом докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Встановлено що заявник [PERSON] з 04.04.2006 зареєстрований за адресою [ADDRESS] /а.с.3/. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2005, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] /а.с.7-9/. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власницею автомобіля ВАЗ 2104, 1989 року випуску, реєстраційний державний номер [NUMBER] /а.с 12/. Відповідно до акту, складеного ТОВ «УЮТ-2011» від 30.06.2020 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] з 04.04.2006 /а.с.13/. Згідно зі свідоцтвом про смерть від 20.01.2020, [PERSON] померла [INFO] /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири за адресою: [ADDRESS] та автомобіля ВАЗ 2104, 1989 року випуску, р.н. [NUMBER] . Згідно з матеріалами спадкової справи [PERSON] її заведено 29.05.2020 за заявою [PERSON] , відомості стосовно заповітів, спадкових договорів, видачу свідоцтв про право на спадщину іншим особам відсутні /а.с.38-54/. Також встановлено, що [PERSON] звернувся до П`ятої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як спадкоємця четвертої черги спадкування, але постановою державного нотаріуса від 23.06.2020 у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки заявником не було надано документи, які підтверджують факт проживання разом зі спадкодавицею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини /а.с.55/. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За змістом ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Виходячи із положень ч.3 ст.1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право па спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України. Відповідно до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Нормами ч.2, ч.4 ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, у зазначеній справі підлягали встановленню такі обставини, як факт проживання [PERSON] однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років. Допитані в судовому засіданні свідки надали ідентичні покази та пояснили суду, що заявник [PERSON] проживав разом зі [PERSON] тривалий час, не менш як п`ять років до смерті [PERSON] , заявник, піклувався про [PERSON] під час її хвороби. Однак, суд вважає, що покази вказаних свідків не містять інформації про предмет доказування, жоден свідок не підтвердив факт та обставини проживання [PERSON] та [PERSON] сім`єю, а лише надали покази про відомі їм обставини, оскільки тільки один свідок зазначив, що бував у них вдома, а з показів іншого видно, що в основному вони бачилися біля будинку, стосовно спільних коштів або спільного майна, ведення спільного господарства свідки інформацією не володіють. Обставини щодо надання допомоги та піклування заявника про спадкодавицю не підтверджені, відповідних доказів суду не надано. Крім того, судом не здобуто в судовому засіданні доказів ведення заявником та спадкодавицею спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї. При цьому, суд враховує, що наданими заявником документами підтверджено, що нерухоме майно (квартира) і рухоме майно (автомобіль) придбані саме [PERSON] , право власності оформлено на її ім`я. Доказів фінансової участі заявника в придбанні цього майна, яке він зазначає спільним, суду не надано, не надали підтвердження цієї обставини і допитані судом свідки. Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні пояснення свідків щодо надання заявником допомоги спадкодавцеві по господарству, витрати спільних коштів на проведення ремонтних робіт або утримання житла. А надану заявником інформацію про оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] суд не може вважати доказом участі заявника в оплаті таких послуг за життя спадкодавця, оскільки інформація надана за період з січня по грудень 2020 року, тобто після смерті останньої. Крім того, суд враховує, що відповідно до Постанови Верховного Суду у справі № 129/2115/15-ц від 14.02.2018 показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Суд критично ставиться до Акту від 30.06.2020, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , затвердженого посадовою особою ТОВ «УЮТ-2011», оскільки ним підтверджено лише той факт, що [PERSON] проживає в кв. № 58 вказаного будинку з 04.04.2006 по теперішній час. Жодної інформації щодо спільного проживання заявника зі [PERSON] , ведення ними спільного господарства такий акт не містить, і в ньому взагалі відсутнє прізвище [PERSON] . Також суд вважає, що заявником не доведено придбання автомобіля ВАЗ 2104 у листопаді 2006 року за час спільного проживання зі [PERSON] , оскільки згідно з техпаспортом право власності на вказаний автомобіль за спадкодавицею оформлено 07.11.2000, а не у 2006, як стверджує заявник. До того ж, суд вважає, що в заяві та в судовому засіданні заявником вказуються різні періоди спільного його проживання з померлою [PERSON] . Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між ним та померлою [PERSON] протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини склалися відносини, що притаманні сім`ї, які б у своїй сукупності та взаємозв`язку переконливо свідчили б про те, що в спірний період часу сторони підтримували сімейні стосунки, та що у зазначений період вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та мали взаємні права та обов`язки, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених заявником вимог. Вищезазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в Постанові Касаційного цивільного суду від 18.02.2021 у справі 703/3400/19, який згідно з положеннями ч.4 ст. 263 ЦПК України, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має враховуватись іншими судами при застосуванні відповідних норм права. За викладених підстав суд вважає, що заява [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed