Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Заявник [PERSON], з метою реалізації свого права на спадкове майно померлих її матері [PERSON] та батька [PERSON], звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту її постійного проживання разом із померлим батьком на час відкриття спадщини. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], спадщину в порядку п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР прийняв її батько [PERSON], який проживав разом з останньою, але за життя своє право на дану спадщину не оформив. [PERSON] помер [INFO]. Приватним нотаріусом відмовлено заявнику в оформленні права на спадщину, оскільки вона в установлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини її не прийняла. Посилаючись на норми ЦК України, зокрема на ч. 3 ст. 1268 вказаного Кодексу заявник вважає себе такою, що прийняла спадщину після померлого батька оскільки з 2004 року до дня його смерті проживала разом з ним однією сім'єю в належній їй квартирі [ADDRESS], без офіційної реєстрації останнього, а отже звертається до суду для підтвердження вищевказаного факту їх спільного проживання. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги з підстав зазначених у заяві, заявник надала суду пояснення аналогічні викладеним нею у заяві. Відповідаючи на питання головуючого заявник повідомила, що після смерті матері приблизно в серпні 2003 року вона забрала до себе додому за адресою [ADDRESS] свого батька [PERSON], який проживав за вищевказаною адресою до дня смерті. Про існування спадщини вона довідалась від представників сільської ради за місцем її знаходження. Представники зацікавлених осіб - Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та відділу Держземагенства у Великобагачанському районі в судове засідання не з'явились, до суду надіслали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Не заперечували щодо задоволення заявлених вимог. Заслухавши пояснення заявника, допитавши в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши та оцінивши письмові докази, надані заявником, суд встановив наступні юридичні факти та супроводжуючі їх правовідносини. 01 липня 1954 року уклали шлюб [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Матяшівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області у день укладення шлюбу (а.с.8). [INFO] у подружжя народились донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим повторно 27 травня 2013 року відділом ДРАЦС РС Великобагачанського РУЮ Полтавської області (а.с.10), яка в подальшому в зв'язку з одруженням змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Устивицькою сільською радою Великобагачанського району Полтавської області (а.с.9). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно відділом ДРАЦС РС Великобагачанського РУЮ Полтавської області 27 травня 2013 року (а.с.6). Померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 014986, виданим 25.09.1997 року Великобагачанською РДА належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» розміром 3,67 умовних кадастрових гектарів (а.с.11). Як слідує із постанови приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] «про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 24.03.2014 року спадкодавець [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] у встановлений законом термін не прийняла в зв'язку з чим у видачі їх свідоцтва про право на спадшину було відмовлено (а.с. 15). Згідно довідок Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 23.12.2013 №№ 3002 та 3003 [PERSON], [INFO] проживав без реєстрації разом донькою [PERSON] та онуком [PERSON] за адресою [ADDRESS] в період з 2004 року по день смерті, а саме [INFO] (а.с.13-14). Вказана обставина також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами заявника. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Беручи до уваги все вищевикладене, а також враховуючи те, що від встановлення факту проживання заявника [PERSON] з її померлим батьком [PERSON] на день його смерті однією сім'єю залежить реалізація заявником її права на спадкове майно, суд приходе до висновку про необхідність задоволення вимог заявника, як обґрунтованих та доведених. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved