Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем , посилаючись на те , що 30.12.2013 року померла її мати, [PERSON], яка проживала по день смерті у с. Крупянськ Герцаївського району Чернівецької області по вул. Александрі В. №3. Після смерті матері залишилась земельна ділянка розміром 0,67 га розташована на території Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджуєстья актом серії ЧВ №089615 від 02.12.2004 року, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди, за № 239. Заповіту [PERSON] не залишила, отже спадкування належного їй майна має відбуватись за законом. Батько [PERSON] помер 12.01.2012 року, залишивши заявнику заповіт, після смерті якого та прийняла спадщину. Після смерті батька заявник поселилась у будинок де проживала мати, по вулиці Александрі В. №3 в с. Крупянськ Герцаївського району Чернівецької області і проживала там постійно по день її смерті. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, їй було відмовлено у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає що вона вступила у спадкові права, оскільки проживала на момент смерті разом із спадкодавцем, і прийняла після її смерті спадщину. Заявник просить встановити факт постійного проживання разом із покійною мамою на момент смерті останньої , оскільки їй необхідно для реалізації законних прав на спадкове майно, оформлення в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, адже без цього фактично позбавлення права на спадкування. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги з підстав зазначених у заяві . Заінтересовані особи та їх представники в судовому засіданні не зявились, але від них надійшли заяви із проханням розглянути справу у їх відсутності , що заявлені вимоги визнають, просять заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявника та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частина 1 ст. 256 ЦПК України визначає факти, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, і які можуть бути встановлені судом, однак згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України їх перелік не є вичерпним. В судовому засіданні судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою померлої 30.12.2013 року [PERSON], яка проживала в [INFO] В. №3. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про народження та про шлюб заявниці , свідоцтва про смерть спадкодавця, довідками Велікобудської сільської ради. На час смерті [PERSON] заявниця проживала із спадкодавцем , що підтвердили в своїх заявах брати заявниці, заінтересовані особи по справі, а також допитані в судовому засіданні свідки .Так свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили , що вони є сусідки померлої [PERSON], яка була онко хворою та потребувала постійного догляду. Чоловік спадкодавця доглядав свою дружину до смерті в січні 2012 року , а донька лише приходила до них . А після його смерті заявниця поселилась та жила в домі спадкодавця до дня смерті останньої, потім її поховала. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку розміром 0,67 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджуєстья актом серії ЧВ №089615 від 02.12.2004 року, для оформлення якої [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON] Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецкої області , що підтверджується копією спадкової справи ,зокрема заявою від 07.09.2015 року . Частина 3 статті 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із копії спадкової справи [PERSON] № 28/2015 остання була зареєстрована за адресою: [INFO] В. №3, а не за адресою заявниці, тому нотаріус відмовив заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Встановлення факту\~постійного проживання із спадкодавцем має юридичне значення і є необхідним для реалізації заявником свого права на спадщину , тому суд вважає, що подана заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України та

Outcome: approved