Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного її проживання не менше п'яти років разом із [PERSON], померлим [INFO] р. в місті Лисичанську Луганської області, з травня 2004 р. на день його смерті, [INFO] р., за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] р. помер цивільний чоловік заявниці [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] В листопаді 2017 року заявниця звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки мешкала з [PERSON] однією сім'єю тривалий час, вела з ним спільне господарство, а після смерті здійснила поховання. 16.04.2018 заявниця отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні докази спільного проживання зі спадкодавцем не менше 5 років. Інших спадкоємців у померлого немає, лише заявниця здійснювала за ним догляд, оскільки померлий [PERSON] мав виражене обмеження життєдіяльності. Та потребував постійного догляду. Встановлення факту постійного проживання разом з померлим [PERSON] заявниці необхідно для прийняття спадщини у виді квартири, за законом. У зв'язку з чим заявник вимушений був звернутись до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 315 ЦПК України перелічує справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що можуть бути розглянуті судом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1248 /а.с.6/. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлової квартири [ADDRESS] /а.с.18/. Постановою від 16 квітня 2018 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю доказів права на спадкування, передбачених діючим законодавством /а.с.7/. З довідки голови будинкового комітету вбачається, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], з 2004 по день смерті [PERSON], [INFO] роки та здійснила його поховання /а.с.10/. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved