Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 24 серпня 1966 року був зарахований у студенти Красноградського технікуму механізації сільського господарства на ІІ курс за спеціальністю «Механізація сільського господарства». На даний час заявник звернувся до Лозівського об'єднаного УПФУ Харківської області з заявою про проведення перерахування пенсії та йому було запропоновано надати довідку для підтвердження трудового стажу, куди входить період навчання у навчальних закладах. Заявник отримав довідку № 575 від 14.08.2008 року, видану Красноградським технікумом сільського господарства, де його прізвище вказано на російській мові не вірно, а саме «[PERSON]» та «[PERSON]», в зв'язку з чим Лозівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області відмовило йому у проведенні перерахунку пенсії, що підтверджується протоколом № 5551 від 13.05.2017 року. А тому заявник по справі просить встановити факт належності йому вищевказаної довідки, виданої Красноградським технікумом сільського господарства на ім'я «[PERSON]» та «[PERSON]». Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Лозівського об'єднаного УПФУ Харківської області в судове засідання не з'явилася, але надала суду пояснення в яких просила розглянути справу за відсутності представника та надіслати рішення суду по справі на адресу управління. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] звернувся до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області за перерахунком пенсії, де йому було запропоновано надати документи, що підтверджують його трудовий стаж. З метою підтвердження трудового стажу, заявник надав диплом серії [NUMBER] про закінчення ним у 1971 році Красноградського технікуму механізації сільського господарства за спеціалізацією механізація сільського господарства, виданий 01 березня 1971 року, рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.04.2017 року і довідку з Красноградського технікуму сільського господарства № 575 від 14 серпня 2008 року. 13 травня 2017 року заявник отримав з Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відповідь про те, що зарахувати до страхового стажу час навчання на підставі наданих ним документів неможливо, оскільки його прізвище за паспортом не збігається з прізвищем у довідці № 575 від 14 серпня 2008 року, та роз'яснено право звернутися до суду для встановлення факту належності документа особі. Так, з метою виправлення розбіжностей у дипломі та паспорті, заявник у 2008 році звертався до Красноградського технікуму сільського господарства з відповідною заявою, на що отримав відповідь, що за наказом № 148 від 24.08.1966 року він був зарахований у студенти з прізвищем [PERSON] (так у документі на рос. мові), а за наказом № 30 «А» від 01.03.1971 року був відрахований у зв'язку з закінченням технікуму з прізвищем [PERSON] (так у документі на рос. мові). Згідно наказу № 188 від 26.10.1967 року він з прізвищем [PERSON] (так у документі на рос. мові) був відрахований із числа студентів з 26.10.1967 року у зв'язку з призовом до лав Радянської Армії та поновлений у числі студента III курсу 02.12.1969 року після повернення з Радянської Армії як [PERSON] (так у документі на рос. мові) згідно наказу № 193 від 02.12.1960 року. Але в вищевказаній довідці його прізвище зазначено на російській мові не вірно, а ім'я та по батькові скорочено, а саме вказано «[PERSON]» та «[PERSON]». Вказані помилки не дають можливості робітникам Пенсійного фонду України провести перерахування пенсії. Як вбачається з паспорта серії [NUMBER], виданого Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 23 грудня 1997 року прізвище, ім'я та по-батькові заявника по справі значиться на українській мові, як [PERSON], а на російській мові - [PERSON]. В інших документах заявника, а саме в картці про присвоєння ідентифікаційного номеру, пенсійному посвідченні, свідоцтві про народження, військовому квитку, трудовій книжці, його прізвище записано, як «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення цього факту тягне для заявника юридичні наслідки, а саме - проведення перерахування пенсії. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved