Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини у вигляді земельної ділянки площею 5,530 га, кадастровий номер 1421785500:05:000:0409, розташованої на території Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області, яка відкрилася 05.11.2011 року після смерті [PERSON], посилаючись на те, що вказана земельна ділянка належала останній на праві власності. У звязку\~ тим, що після смерті [PERSON] спадкоємці за заповітом чи за законом відсутні, земельна ділянка повинна перейти у власність територіальної громади, в особі Републіканської сільської ради\~ Нікольського району Донецької області. Представник заявника до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав. До судового засідання не зявився представник заінтересованої особи Відділу Держгеокадастру в Нікольському районі Донецької області про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належними чином, про причини неявки суд не повідомив. Крім того, до судового засідання не зявився заінтересована особа [PERSON], про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином. Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії: витребувано актовий запис про смерть [PERSON], витяг зі спадкового реєстру після смерті [PERSON], спадкову справу після смерті [PERSON], померлої 05.11.2011 року. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося з огляду на положення ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.11.2011 року [PERSON] померла, про що Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради міста Херсона Херсонської області вчинено актовий запис №44 від 08.11.2011 року. [PERSON] була власником земельної ділянки площею 5,530 га, кадастровий номер 1421785500:05:000:0409, розташованої на території Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ДН № 116328 від 17.03.2006 року. За загальними положеннями про спадкування, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1216, 1217, 1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Зі змісту статті 1277 ЦК України вбачається, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Згідно ст.338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відмерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Водночас, [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповідала все своє майно, рухоме та нерухоме [PERSON]. Заповіт посвідчений 21.04.2010 року державним нотаріусом Першої херсонської державної нотаріальної контори за №1-576 та є чинним. Відповідно до положень ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 05.12.2011 року [PERSON] своєю заявою прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлої 05.11.2011 року, про що заведена спадкова справа №889/2011, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримав. Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що після смерті [PERSON]А,, померлої 05.11.2011 року, є спадкоємець за заповітом [PERSON], який прийняв спадщину. Отже, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх кожний окремо, а також у своїй сукупності, проаналізувавши норми закону, які регулюють порядок визнання спадщини відмерлою та повязують це з відсутністю спадкоємців за заповітом і за законом, чи їх усуненням від права на спадкування, або з неприйняттям спадкоємцями спадщини чи відмовою від її прийняття, враховуючи, що спадщину після смерті [PERSON], померлої 05.11.2011 року, прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON], вимоги заявника про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді не ґрунтуються на законі, а тому в задоволенні заяви слід відмовити. При цьому, суд вважає, що під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою спору про право не виникло, а тому є всі підстави для розгляду справи по суті. На підставі ст.ст. 1216 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України,\~

Outcome: dismissed