Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою та просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. Заяву мотивує тим, що [PERSON] є громадянкою республіки Молдова. Із нею заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1999 року. Разом вони прожили протягом чотирьох років, мали намір переїхати у Молдову на постійне проживання, продали належне заявнику майно. Проте приблизно у 2004 році вона поїхала від заявника, повідомивши, що збирається переїхати до себе у Молдову, в с.Калинешти Фалештського району. Але на даний час її там немає і місце її знаходження заявнику невідоме, як невідомі йому особи, які можуть повідомили про її місце перебування. На даний час невідомо місце її знаходження та чи взагалі жива вона чи ні. Встановити даний факт заявнику необхідно для того, щоб він міг оформити собі соціальну допомогу (субсидію). У судовому засіданні заявник заяву підтримав і просив її задоволити, пояснив, що хоче розірвати шлюб із дружиною; з приводу її розшуку до органів внутрішніх справ ніколи не звертався; вони разом із дружиною виїхали у Молдову, звідти він повернувся сам, вона залишилась у Молдові. Заінтересована особа подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, покази свідків [PERSON], [PERSON], та дослідивши наявні в матеріалах справи документи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. У відповідності до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з приписами ст.246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У відповідності до ст.248 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Частиною 1 ст. 249 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. У відповідності до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтями 58, 59 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Заявнику було роз'яснено право на подання доказів та інформації про особу, яку вона просить визнати безвісно відсутньою. Клопотань не заявлено. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що між заявником [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області було зареєстровано шлюб 07.09.1999 року, актовий запис 14. Згідно з довідками виконавчого комітету Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області від 07.04.2016 року за № 966 та 08.04.2016 року за № 982 громадянка [PERSON], на території Першотравневої селищної ради в період з 2006 року по даний час не зареєстрована і не проживає. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що із заявником вони знайомі давно, так він працював із його дружиною [PERSON]. Останній раз дружину заявника він бачив у 2001 році на залізничній станції, коли вона сідала на поїзд, щоб їхати до Молдови, більше він її не бачив. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що із заявником знайомі дуже давно, так як знав ще його батьків; дружина заявника продала все належне заявнику майно і вони разом виїхали у Молдову, згодом, десь приблизно 10-12 років тому, заявник повернувся в Україну сам без дружини. Метою визнання безвісно відсутньою [PERSON], визначеної заявником, є розірвання шлюбу та оформлення соціальної допомоги (субсидії), так як йому невідомо місце її реєстрації та місце проживання. Разом з тим, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Таким чином, нормами діючого законодавства регламентований спосіб виклику до суду особи місцезнаходження чи місце роботи якої не відоме. У свою чергу заявник обрав інший спосіб захисту - визнання особи безвісно відсутньою. Разом з тим, суду не надано доказів того, що [PERSON], громадянку республіки Молдова, можливо оголосити безвісно відсутньою, оскільки не зазначені обставини, що підтверджують її безвісну відсутність, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, враховуючи, що із заявою про розшук [PERSON], громадянки республіки Молдова, ніхто не звертався, чи була вона десь зареєстрована, чи мала посвідку на тимчасове перебування заявнику невідомо, а тому, заявлені вимоги є передчасними. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON], громадянки республіки Молдова, безвісно відсутньою. Заявник звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed