Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що їй було видано державний акт на право власності на землю. Однак на момент оформлення вказаного державного акту було допущено помилку в написанні її прізвища. У зв'язку з вказаним їй не вдалося провести державну реєстрацію прав на вказане майно. Представник заявника в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності та відсутності заявника, на вимогах вказаних в заяві наполягав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій вказав розглядати справу без його присутності, вимоги вказані в заяві підтримав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 2000 року Кагарлицькою сільською Радою народних депутатів було прийнято Рішення № 86 - XXIII про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 5,94 гектарів, що розташована на території Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області. 20 березня 2001 року Кагарлицькою сільською Радою народних депутатів [PERSON] було видано Державний акт про право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований і записаний у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 91. 22 червня 2017 року заявником та товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІДЕР ЛТД» було укладено Договір оренди землі, за яким [PERSON], передала вищеназваному товариству належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю земельну ділянку. 07 листопада 2017 року ТОВ «АГРОЛІДЕР ЛТД» подало заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за реєстраційним номером 25063776, для проведення державної реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки на земельну ділянку, що розташована в Одеській області, Біляївському районі, на території Кагарлицької сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. 10 листопада 2017 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. У прийнятому Рішенні Державний реєстратор посилався на те, що в Державному акті серія [NUMBER] прізвище власника вказано «[PERSON]», а згідно паспорту громадянина України серія [NUMBER] виданий Біляївським РО УМВС України в Одеській області 06 лютого 2002 року - «[PERSON]». На момент оформленням вищевказаного Державного акту про право приватної власності на землю було допущено помилку у зв'язку з чим на сьогодні заявник позбавлена можливості розпоряджатись належною їй земельною ділянкою. Вищевказана помилка у правовстановлюючому документі була встановлена заявником 14 листопада 2017 року, коли вона отримала Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 38061181 від 10 листопада 2017 року. Тобто, враховуючи викладене, встановлено, що на момент оформленням вищевказаного Державного акту про право приватної власності на землю було допущено помилку, замість «[PERSON]» було зазначено «[PERSON]», у зв'язку з чим заявник позбавлений можливості розпоряджатись належною їй земельною ділянкою. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз'яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення та від нього залежать майнові права на вказану земельну ділянку, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved