Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 місяців, яким визначити наступні обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. На обґрунтування заяви заявник посилалася на те, що 26.07.2012 року придбала у особисту приватну власність житловий будинок [ADDRESS] . У серпні 2012 року заявниця дозволила проживати у вказаному будинку своїй дочці, [PERSON] , та її чоловіку, [PERSON] . Доньку зареєструвала у вказаному приміщенні, а її чоловік до теперішнього часу зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання з [PERSON] останній підіймав руку на заявницю, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого [PERSON] неодноразово викликала поліцію. Щодо [PERSON] органами поліції складався протокол за ст. 173-2 КУпАП та виносився терміновий заборонний припис. З моменту вселення [PERSON] до будинку, останній вкрай агресивно відноситься до заявниці, постійно вимагає від неї передати йому право власності на житловий будинок, а у іншому випадку загрожує фізичною розправою та вбивством. 16.11.2020 року [PERSON] знов вчинив сварку, в ході якої спричинив заявниці тілесні ушкодження, ступінь яких на теперішній час встановлюється. Крім того, впродовж липня жовтня 2020 року [PERSON] неодноразово здійснював тиск на [PERSON] , ображаючи та погрожуючи фізичним насильством, внаслідок чого заявниця вимушена була викликати поліцію. Таким чином, [PERSON] вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. 26.11.2020 року представником заявника адвокатом Бірючинським Е.О. подано заяву про допит свідків. 26.11.2020 року представником заявника адвокатом Бірючинським Е.О. подано заяву про долучення до матеріалів справи доказів. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заперечував проти заявлених вимог. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у заяві про встановлення обмежувального припису, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд встановив наступне. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.07.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1558, власником житлового будинку [ADDRESS] є саме заявниця [PERSON] . З дозволу власника вказаного житлового приміщення в ньому проживають дочка заявниці - [PERSON] , [INFO] , онуки заявниці та відповідно діти [PERSON] - неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також чоловік [PERSON] - заінтересована особа [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, сформованої 12.12.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заявниця [PERSON] стверджує, що між нею та [PERSON] на протязі останніх років взаємовідносини погіршилися, мають місце постійні сварки на побутовому ґрунті, під час яких [PERSON] \~ вчинює відносно неї психологічне насильство, що виражається у погрозах, образах, вимогах позбавитися прав на житло та в спричиненні тілесних ушкоджень. Вказані доводи підтверджуються довідками Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 01.10.2019 року, 12.12.2019 року, 07.02.2020 року, 25.06.2020 року про неодноразові звернення [PERSON] до органів поліції. Крім того, доведено, що 01.02.2020 року у відношенні [PERSON] співробітниками поліції складався терміновий припис стосовно кривдника серії АА № 010105 у зв`язку із скоєнням домашнього насильства віносно [PERSON] та вживалися заходи термінового заборонного припису: заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби з 02.год. 00 хв. 01.02.2020 року до 02 год. 00 хв. 04.02.2020 року. Крім того, з відповідного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 12020225460000581, зареєстрованого 16.11.2020 року, встановлено факт звернення [PERSON] з приводу нанесення їй тілесних пошкоджень 14.11.2020 року, приблизно о 16 год. 30 хв., за адресою: м. Харків, проїзд Гвардійський, 15, (ІТС ІНПН 24998). Вказане кримінальне провадження перебуває в провадженні Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області. На підставі довідки КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова» від 15.11.2020 року у заявниці встановлено забій м`яких тканин грудної клітини. Допитана в судовому засіданні як свідок рідна сестра заявниці [PERSON] підтвердила суду, що на протязі останніх років взаємовідносини між заявницею та її дочкою та зятем склалися край погані, мають місце постійні сварки на побутовому ґрунті, під час яких [PERSON] \~ погрожує заявниці, ображає, лягає позбавити житла. Крім того, 14.11.2020 року заявниця скаржилася їй, що [PERSON] під час чергового конфлікту спричинив їй тілесні ушкодження, вона особисто бачила їх на тілі заявниці та супроводжувала її до лікаря 15.11.2020 року. Той факт, що на протязі останніх років взаємовідносини між заявницею та її дочкою та зятем склалися край погані, між ними мають місце постійні сварки на побутовому ґрунті, [PERSON] при цьому буває на підпитку, під час конфліктів він \~ погрожує заявниці, ображає її підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Факт конфлікту між [PERSON] та [PERSON] , що стався за місцем проживання 01.02.2020 року, під час якого мали місце словесні образи, що принижують заявницю, підтверджується наданим з її боку звукозаписом. Належність голосів на ньому саме [PERSON] та [PERSON] сам [PERSON] не заперечував. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до правил статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Так, правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини. Європейська Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950року) є фундаментальною основою в галузі прав і свобод людини, її законних інтересів та потреб. Одна з ключових особливостей Конвенції полягає в тому, що вона не тільки встановлює права та свободи людини, але і передбачає право на індивідуальне звернення за захистом порушених прав на міжнародному рівні. Конвенція та протоколи до неї за юридичною природою є обов`язковим міжнародним правовим договором, який запровадив систему національного контролю за дотриманням прав людини на внутрішньодержавному рівні. 07.11.2011 року Україною було підписано Конвенцію Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами, на виконання якої 07.12.2017 року прийнято Закон «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Статтею 1\~Закону\~України\~«Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, моржування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Положеннями\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених\~ст. 77-80 ЦПК України. Нормами\~статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24\~Закону\~України\~«Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1\~Закону\~України\~«Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Зі змісту статті 26\~Закону\~України\~«Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. У пункті 9 частини першої статті 1\~Закону\~України\~«Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4\~ЦПК\~України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом України «Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Надаючи оцінку ризикам, на які посилалися заявниця, суд приймає до уваги показання заявниці, яка посилаючись на докази, підтвердила факти неодноразових конфліктів між сторонами, а тому пояснення заявника можна сприйняти за об`єктивно вільні та неупереджені. Таким чином, на підставі наданих заявником належних та допустимих доказів, судом було встановлено обставини вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] з боку [PERSON] . Приймаючи до уваги, що з приводу останнього факту прояву домашнього насильства за заявою [PERSON] Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області з 16.11.2020 року здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 12020225460000581\~за фактом\~ її\~ \~звернення \~ \~про \~ нанесення\~ їй\~ тілесних\~пошкоджень \~ [PERSON] \~14.11.2020\~року за\~адресою:\~м.\~Харків,\~проїзд Гвардійський,\~15,\~ з\~урахуванням строків\~досудового розслідування,\~встановлених \~ст.219\~КПК України,\~ суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про видачу обмежувального припису строком на 4 місяців, яким заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. В силу ч. 3 ст.\~350-5\~ЦПК\~України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.\~350-6\~ЦПК\~України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial