Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН б/н, виданого 27.01.1998 р. вона є власником земельної ділянки площею 0,4246 га, цільове призначення якої - для ведення підсобного господарства, яка передана їй у приватну власність на підставі рішення 14-ої сесії 21-го скликання Яришівської сільської ради народних депутатів від 15.12.1993 року. Даний Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 27.01.1998 р. за № 404. 3 метою реєстрації права власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вона звернулася до відділу з питань державної реєстрації управління економіки Тиврівської районної державної адміністрації, однак у реєстрації права власності на земельні ділянки їй було відмовлено в усній формі у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на землю видано на одну земельну ділянку загальною площею 0,4246 га, в якому не вказана адреса, де розташовані земельні ділянки, якими вона володіє, не вказано кадастрового номеру, вказано одне цільове призначення на дві земельні ділянки з різними цільовими призначеннями. 01.10.2019 р. вона зареєструвала земельні ділянки у Державному земельному кадастрі та отримала два витяги з Держгеокадастру про земельні ділянки НВ 0517154042019 та НВ 0517154062019 на дві земельні ділянки: одну - площею 0.2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , якій присвоєно кадастровий номер: 0524587900:02:003:0406, іншу площею 0,1746 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , якій присвоєно кадастровий номер 0524587900:02:003:0407, оскільки відповідно до ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара та для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара. Просить встановити факт, що вона володіє на праві власності земельними ділянками: площею 0.2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, якій присвоєно кадастровий номер: 0524587900:02:003:0406 по [ADDRESS] та площею 0,1746 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, якій присвоєно кадастровий номер 0524587900:02:003:0407 по [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у ній. Представник аінтересованої особи відділу з питань державної реєстрації управління економіки Тиврівської державної районної адміністрації у Вінницькі області в судове засідання не з`явився, хоч повідомлений в установленому законом порядку, відповідно до ст. 223 ЦПК його неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки факт, що [PERSON] володіє вищевказаними земельними ділянками стверджується Державним актом серії ВН б/н (а.с. 10); витягами з Держгеокадастру НВ - [NUMBER] (а.с. 7-9) та НВ -0517154062019 (а.с. 4-6), в яких власником земельних ділянок вказана [PERSON] ; довідками Лука-Мелешківської сільської ради № 193 від 23.09.2019 р. (а.с. 13), та 194 від 23.09.2019 р. (а.с. 14), згідно яких [PERSON] передана земельна ділянка площею 0,4246 га, з яких 0,2500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, госпродарських будівель і споруд, та 0,1746 га для ведення особистого селянського господарства, випискою з рішення 14 сесії 21 скликання від 15.12.1993 року про передачу у приватну власність земельних ділянок (а.с. 12) та показаннями свідків. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона сусідка заявниці, вони прожили через межу з її будинком більше 30 років. [PERSON] замовляла державний акт в 1998 році і їй не присвоїли кадастрові номери. Окрім [PERSON] даними земельними ділянками ніхто не користується. Свідок [PERSON] дав показання про те, що заявниця з його тіткою проживали в [ADDRESS] , приблизно протягом 40 років, в неї там і хата і город на одній земельній ділянці. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved