Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вимоги заявник [PERSON] обґрунтовує тим, що в її свідоцтві про народження її ім`я російською зазначено як « [PERSON] », а в трудовій книжці помилково зазначено ім`я російською як « [PERSON] ». Зазначала, що факт належності їй трудової книжки підтверджується паспортом, довідками з попередніх місць роботи та дипломом про освіту. Наголошувала, що встановлення факту їй необхідно для оформлення пенсії. Представник [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі та задовольнити вимоги. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на першій сторінці трудової книжки, виданої 23.03.1976 року, ім`я заявника на російській мові зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.07.1976 року, заявник [PERSON] народилася [INFO] , та ім`я заявника на російській мові зазначено як « [PERSON] ». Згідно диплому Новомосковського кооперативного технікуму серії ЖТ № 925100, прізвище заявника на російській мові зазначено як « [PERSON] ». Заявник [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України номер [NUMBER] , виданого 22.04.2019 року. Довідкою від 27.01.2021 року, виданою ТОВ «АТБ-маркет», підтверджується трудовий стаж [PERSON] з 09.07.2018 року по 04.08.2020 року, що також узгоджується з відомостями в трудовій книжці. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для реалізації права на пенсію. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати своє право на пенсію. Оцінюючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що трудова книжка [NUMBER] , видана 23 березня 1976 року, належить [PERSON] , [INFO] , паспорт номер [NUMBER] виданий органом 1213, дата видачі 22.04.2019 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . З огляду на викладене, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved