Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій\~ просить встановити факт, що він проживав однією сім'єю із [PERSON] більше п'яти років - з 2010 року по день його смерті, тобто до\~27.09.2016 року. В обґрунтування заяви зазначив, що з 2010 року [PERSON], який помер 27.09.2016 року, зі своєю матірю [PERSON], яка померла 05.07.2015 року, проживали разом з ним, вели спільне - господарство, утримували птицю та худобу, мали спільний побут, оскільки харчувалися разом, їхні кошти вони витрачали спільно в спільних інтересах. Прибуток від оренди земельної ділянки померлих, витрачали також на ведення господарства. Вони проживали разом однією сімєю тому, що спочатку дружили сімями, але після того, як [PERSON] з 2008 року почав зловживати спиртними напоями, захворів на хвороби цукровий діабет та туберкульоз, не міг себе обходити та свою матір, яка не мала однієї ноги, він забрав їх у свою сімю і лікував по мірі необхідності Після смерті [PERSON], залишився спадок, який складається із земельної ділянки, згідно державного акту. У звязку з тим, що він проживав з [PERSON] однією сімєю більше 5-ти років на час відкриття спадщини після його смерті, тому вважає, що має право на спадщину за законом. Від встановлення вказаного факту залежить виникнення його спадкових прав. У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в заяві підтримали, просили їх задовольнити та встановити факт проживання однією сімєю заявника з [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що проти задоволення заяви не заперечує, з його вимогами згоден в повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] підтримують дружні стосунки, разом навчалися, товаришують сім'ями. Зазначив, що [PERSON] з [PERSON] були кумами. Підтвердив факт того, що [PERSON] з 2010 року забрав у свою сім'ю [PERSON] і з цього часу вони проживали разом, вели спільне господарство, кошти, які заробляли, використовували разом, дружина заявника до [PERSON] та факту його проживання у її сім'ї відносилася позитивно. Після смерті [PERSON], його поховав [PERSON] за власні кошти, на теперішній час доглядає за могилою [PERSON], робив поминальні дні на які запрошував і його (свідка). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] був сусідом. З 2010 року останнього забрав до себе проживати [PERSON], які під час спільного проживання вели спільне господарство, разом доглядали за худобою тощо. Був присутнім на похоронах [PERSON], якого ховали з домоволодіння [PERSON], останній робив поминальні обіди після смерті [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є кумом, товаришем та сусідом [PERSON] Підтвердив факт того, що [PERSON] з 2010 року забрав у свою сім'ю [PERSON] і з цього часу вони проживали разом, вели спільне господарство. Коли він відвідував [PERSON], то постійно бачив разом з ним [PERSON] Зазначив, що [PERSON] та [PERSON] були кумами та товаришами. Заслухавши пояснення представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 27.09.2016 року помер [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON] був власником земельної ділянки площею 6,46 га на території Красносілківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3520583500:02:000:0138 (а.с. 12). Інформація щодо наявності заповітів, спадкових договорів, спадкових справ та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутня (а.с. 14-15, 42-43). Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався сільською радою за місцем його проживання (а.с. 44). Згідно заяви від [PERSON] встановлено, що [PERSON] є її рідним братом. Являючись спадкоємцем за законом другої черги, [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого брата, зазначивши при цьому, що інших спадкоємців за законом не має (а.с. 37). Для прийняття спадщини після смерті [PERSON] із заявою до нотаріальної контори звернувся [PERSON], посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом, оскільки померлий постійно проживав з ним однією сім'єю більше п'яти років (а.с. 36). Згідно довідки, виданої Красносілківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області № 99 від 14.02.2017 року, [PERSON] дійсно похоронив [PERSON] і усі витрати на поховання взяв на себе (а.с. 10). Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно до рекомендацій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією родиною. Статтею 1264 Цивільного кодексу України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи заяву та її підстави, матеріали справи і насамперед пояснення свідків - вважає встановленим факт, що [PERSON] проживав однією сімєю з [PERSON] більше пяти років, тобто з 2010 року по день його смерті (2016 рік), що відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкоємців, передбачених першою-третьою чергою не має, крім його сестри, яка відмовилася від прийняття спадщини, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом на прийняття спадщини після смерті [PERSON] Тобто, даний факт встановлено для здійснення спадкування після [PERSON], який помер 27.09.2016 року. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved