Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] згідно договору дарування від 03 жовтня 1995 року, посвідченого Першою Тернопільською нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №5809, прийняла у дар 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в [ADDRESS] від [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви заявник вказала наступне. 03 жовтня 1995 року [PERSON] , отримала у дар від свого батька [PERSON] 2/5 житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, у якому вона проживає з народження. Даний будинок знаходився за адресою: [ADDRESS] та належав батьку заявника на підставі Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Тернопільської міської ради народних депутатів 14 травня 1987 року. Даний дар був оформлений Договором дарування від 03 жовтня 1995 року, який був посвідчений завідуючою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Василишин С.Й. та зареєстрований в реєстрі за № 5809. Однак, під час оформлення, у даному Договорі дарування було допущено помилку, а саме у адресі знаходження будинку у Договорі дарування було помилково зазначено номер будинку [NUMBER], замість номеру будинку [NUMBER] . У зв`язку зі смертю батька заявника, виправити помилку у Договорі дарування від 03 жовтня 1995 року, що був посвідчений завідуючою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Василишин С.Й. та зареєстрований в реєстрі за № 5809, у Першій Тернопільській державній нотаріальній конторі неможливості. Посилаючись на наведене, просить заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав та просив суд задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився із невідомих суду на те причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 03 жовтня 1995 року [PERSON] , отримала у дар від свого батька [PERSON] 2/5 житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як вбачається із Договору дарування від 03 жовтня 1995 року, який був посвідчений завідуючою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Василишин С.Й. та зареєстрований в реєстрі за № 5809. Згідно реєстраційного посвідчення від 16 листопада 1995 року, Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації посвідчило, що 2/5 частини житлового будинку з надвірними побудовами [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору дарування, посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 03 жовтня 1995 року за реєстровим №5809. Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів № 643 від 12.12.1991 року, перейменовано та присвоєно номер будинку: « [ADDRESS]» на « [ADDRESS] ». 28 січня 1998 року внесено зміни в додатки рішень Виконавчого комітету від 19.06.1991 року № 314 та від 12.12.1991 року № 643, а саме: замінено нумерацію будинку по [ADDRESS] на [ADDRESS] , що підтверджується Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 76. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 447829 від 22 серпня 2006 року, [PERSON] на підставі рішення 18 сесії 4 скликання Тернопільської міської ради від 14.02.2006 року № 4/18/45 є власником земельної ділянки площею 0,313 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального фонду за адресою: [ADDRESS] , який виданий 28.08.1997 року, [PERSON] належить 2/5 частини даного будинку. Крім того, ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 03.04.2019 року на замовлення [PERSON] видало технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . 06 березня 2019 року [PERSON] було подано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме - реконструкція прибудови «А-1» до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно розпорядження начальника управління містобудування, архітектури та кадастру № 98 від 06.08.2019 року, присвоєно прийнятій в експлуатацію частині житлового будинку загальною площею 158,3 кв.м., житловою площею 46,4 кв.м. по [ADDRESS] , що засвідчується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, № ТП 181190701333, зареєстрованою відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради 11.03.2019 року, адресний номер [ADDRESS] . Крім того, згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 10.12.1998 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Тернополі, 06 січня 1998 року. Згідно відповіді Першої Тернопільської державної нотаріальної контори № 504/01-19 від 25.02.2020 року, неможливо виправити помилку у Договорі дарування від 03 жовтня 1995 року, який посвідчений завідуючою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Василишин С.Й. та зареєстрований в реєстрі за № 5809, оскільки дарувальник - [PERSON] помер. Відповідно до п.5 ч.2 ст. ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Окрім того, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи вищезазначені обставини справи, вимоги закону та те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення шляхом встановлення юридичного факту, що [PERSON] згідно договору дарування від 03 жовтня 1995 року, посвідченого Першою Тернопільською нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №5809, прийняла у дар 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в [ADDRESS] від [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved