Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] року на тимчасово непідконтрольній території України в м.Донецьк померла її мати - [PERSON], а [INFO] року - помер її батько [PERSON], які мешкали за адресою: [ADDRESS]. Батьки були пенсіонерами та перебували на обліку у Селидівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Після їх смерті залишилися недоотриманими суми пенсій, але, заявник з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк не звернулась, тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Заявник є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. З жовтня 2014 року до дня смерті батька 04.08.2015 року заявник постійно мешкала разом з батьками, не будучі з ними зареєстрованою. Просила встановити факт її постійного проживання з матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Заявник в судовому засіданні наполягала на задоволенні вимог своєї заяви про встановлення фактів постійного проживання зі спадкодавцями на момент смерті. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини заявника та заінтересованої сторони і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, що не з'явилися до суду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідною донькою [PERSON], померлого [INFO] року та [PERSON], померлої [INFO] року (а.с. 8, 13, 17-18). Після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та [PERSON], померлої [INFO] року відкрилась спадщина на належні їм до виплати суми пенсії (а.с. 20-21). За свого життя [PERSON] та [PERSON] залишили заповіти, посвідчені нотаріусом 08.05.2009 року, якими все своє майно заповідали своїй доньці [PERSON] (а.с. 30-31, 34-35). Згідно з інформацією наданою нотаріусом станом на 20.09.2017 року, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не відкривались (а.с. 32-33). При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та [PERSON], померлої [INFO] року, заявнику було роз'яснено про необхідність звернення до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини (а.с. 22-23). Згідно з довідкою, виданою 23.08.2017 року, [PERSON], [INFO], з жовтня 2014 року до дня смерті своїх батьків [PERSON], [PERSON] та до теперішнього часу, мешкала разом з ними без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявника [PERSON] з батьками підтверджується також поясненнями свідків, наданими у судовому засіданні. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник є її свахою та дійсно мешкала разом зі своїми батьками на день смерті, оскільки ті хворіли, вона їх доглядала. У обох батьків був інсульт. Це їй відомо, тому що вона їздила до заявника її провідувати. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник - це мати її чоловіка. Коли почалися бойові дії, заявник повністю переїхала до своїх батьків, оскільки у них різко погіршилося здоров'я та була з ними до останнього дня. Це їй відомо, оскільки вона туди періодично приїжджала. До війни вона працювала у Донецьку та приїжджала у Донецьк звільнятися, навідувалася до заявника. Заслухавши пояснення заявника, свідків у справі, дослідивши докази по справі, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання у органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки факт проживання заявника з батьками на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення даного факту обумовлене необхідністю вступу заявника у права спадкування.

Outcome: approved