Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В якій прохав встановити факт смерті [PERSON], громадянки України, яка померла 05.09.2017 в місті Іловайськ, Донецької області, Україна та допустити негайне виконання рішення у справі та звернути судове рішення до виконання. В обґрунтування позову зазначив, що він, [PERSON] є родичем рідним дядьком, [PERSON], громадянки України, яка померла 05.09.2017 в місті Іловайськ, Донецької області (території, непідконтрольній державній владі України), у лікарні в результаті тривалої хвороби. Проте на території частини населених пунктів Донецької області, зокрема, м.Іловайська та м.Макіївка, фактично діють органи самопроголошеної Донецької республіки, діяльність яких є незаконною. При зверненні до Шевченківського районного у місті Поставі ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області він, [PERSON], отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті №3469/12.30-05.05-62 від 27.12.2017. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть, для захисту прав родичів та спадкоємців померлого, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання заявник не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Прохав проводити судове засідання без технічної фіксації судового процессу (а.с.18). В судове засідання заінтересована особа Шевченківський районний у місті Полтаві \~відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській областісвого представника не направили, надавши заяву про розгляд справи у їхню відсутність (а.с. 19). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, а також давши оцінку зібраним по справі доказам приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті особи підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка м.Маківка Донецької області, померла 05.09.2017 внаслідок злоякісного новоутворення підшлункової залози, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про смерть №195 від 05.09.2017 (а.с.13-14) та посмертним епікризом з історії хвороби №1357 (а.с.10). Факт смерті слідує із свідоцтва про смерть, які видані на тимчасово окупованій території України (а.с.7). Проте, відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» це свідоцтво є недійсним і не створює правих наслідків. Як слідує із відмови Шевченківського районного у місті Полтаві \~відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області №3469/12.30-05.05-62 від 27.12.2017: відмовлено [PERSON] у державній реєстрації смерті, оскільки, заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження. (а.с.6). Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13\~постанови №5 ПВС України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до вимог\~ст.317 ЦПК України\~встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до вимог частини 2 зазначеної статті така категорія справ розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Статтею 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, через що воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, в звязку з чим заявник, [PERSON], не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого чоловіка для звернення із заявою до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, через що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви. Судові витрати по справі сплачені заявником при подачі заяви до суду складають 352 грн. 40 коп. (а.с.1).

Outcome: approved