Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, який має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що його мати [PERSON] за національністю була »полька». В заяві вказує, що мати [PERSON], яка померла 03.09.1982 року народилася в сім?ї поляків [PERSON] та [PERSON] та за національністю була «полькою», проте через утиснення радянської влади її національність в свідоцтві про народження заявника помилково зазначена «українка». Заявник не може самостійно усунути допущену помилку в свідоцтві про народження, оскільки чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, а тому за таких умов, в позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану неможливо. Необхідність встановлення даного факту заявник мотивував тим, що він сповідує польські традиції, римо-католицьку віру та бажає реалізувати своє право на національність та національну ідентичність. В судовому засіданні заявник та його представник адвокат [PERSON] заяву підтримали, посилаючись на викладені у ній обставини та просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб: Кривотинської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, Ємільчинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не з?явилися, до суду надіслали заяви, в яких просили справу розглядати за відсутності їх представників, проти заяви не заперечують. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] народився 16.07.1950 року в с. Яменець Ємільчинського району Житомирської області. Його батьками були [PERSON] «українець» та [PERSON], «українка». (а.с.-6, 23) Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 28.02.2018 року вбачається, що 06 серпня 1948 року виконавчим комітетом Кривотинської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області зареєстровано шлюб [PERSON] »українця» та [PERSON] «польки», прізвище після державної реєстрації шлюбу «Ярмоленко». (а.с.-7) Із копії архівної довідки від 27.03.2018 року № К/799 вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] був [PERSON] «поляк», а матір?ю [PERSON] «полька». (а.с.-9) Із копії з погосподарської книги № 4 за 1950-1952 роки Кривотинської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області вбачається, що національність матері заявника [PERSON] зазначена «полька». (а.с.-26) Із копій свідоцтв про народження [PERSON] (на даний час [PERSON]) та [PERSON], які доводяться заявнику рідним братом та сестрою вбачається, що національність їх матері [PERSON] зазначена «полька». (а.с.-33-34) Із показань свідків [PERSON] та [PERSON], допитаних в судовому засіданні, встановлено, що вони є рідними братом та сестрою заявнику [PERSON], їх матір?ю була [PERSON], яка померла 03.09.1982 року та за національністю була «полькою», що підтверджується їх свідоцтвами про народження. Відповідно до ст.11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ст. 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом. Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя . Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної мовної самобутності, а також право на вільний вибір форми та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать вільним засадам суспільства. Відповідно до ст. 3 Конвенції кожна особа, яка належить до національної меншини має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв?язку з цим не повинно зашкоджувати такій особі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved