Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить визнати факт того, що дочка заявника - [PERSON], [INFO] проживала на території України у м. Харкові до 24.08.1991 року. В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. Заявник є громадянином Бангладеш, та на підставі посвідки на постійне проживання, проживає [ADDRESS] Разом з ним проживає його донька [PERSON], яка зареєстрована за даною адресою. Заявник звернувся до начальника Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України із заявою та необхідними документами для отримання громадянства України. У відповідності до п. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України», заявник надав будинкову книгу про проживання та реєстрацію [PERSON], [INFO], але дізнався, що відсутня печатка про реєстрацію місця проживання, тому заявникові було запропоновано звернутись до суду для встановлення вказаного факту. [PERSON] 01.09.1989 року пішла до 1 класу ХЗОШ №91 та була відрахована в 1992/1993 навчальному році. З 9 місяців вона постійно проживала в Україні із своєю матір'ю [PERSON] у будинку батьків матері у [ADDRESS] Його шлюб з [PERSON] був розірваний. Донька заявника має свідоцтво про народження, паспорт із постійною реєстрацією, ІПН. Заявник проживає в Україні з 1984 року, але вчився, тому вважався, що він є тимчасово проживає та зареєстрований. Встановлення вказаного факту потрібно заявникові для набуття громадянства України. Заявник в судовому засіданні за участю перекладача [PERSON] заяву свою підтримав та просив її задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні також підтримала вказану заяву. Представник зацікавленої особи ДМС України в Харківській області Михайлович О.М. не заперечувала проти задоволення вказаної заяви. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що заявник є громадянином Бангладеш, та є власником ? частини будинку [ADDRESS] де він також мешкає та зареєстрований. Заявником було оформлено посвідку на постійне місце проживання в Україні серії [NUMBER] від 20.02.2017 року виданої ГУ ДМС України в Харківській області замість посвідки на постійне місце проживання в Україні серії [NUMBER] від 18.10.2000 року виданої УПР та МР УМВС України в Харківській області у зв'язку зі зміною прізвища та ім'я з [PERSON] на [PERSON]. Заявник перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 17.06.1998 року. Від шлюбу заявник має доньку [PERSON], [INFO]. Заявник звернувся до Київського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області з заявою та відповідними документами для отримання громадянства України. Але, йому було відмовлено, та було запропоновано звернутись до суду для встановлення факту простійного його доньки на території України до 24.08.1991 року для подальшого отримання заявником громадянства України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має паспорт громадянина України, їй присвоєно ідентифікаційний номер, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] Раніше [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наданими до суду копіями з прибудинкових книг. Відповідно до наданих довідок, [PERSON] відвідувала комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №119 ХМР» з 01.09.1987 року по 24.04.1988 року, а 01.09.1989 року вона вступила до 1 класу ХЗОШ №91 і була відрахована в 1992/1993 навчальному році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона знає [PERSON] з 1983 року, вона проживала на вул. Фестивальна, потім остання відвідувала дитячий садок, а в подальшому школу. Свідок [PERSON] вказала в судовому засіданні, що [PERSON] є її племінницею, та вона мешкає в м. Харкові з 1983 року з 9 місяців, вони проживали на [ADDRESS] Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженогоУказом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку. Зокрема, за ч.ч.1,7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов'язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов'язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України. Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом). Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обгрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявник надав до суду докази фактичного проживання на території України у м. Харкові до 24 серпня 1991 року своєї доньки [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved