Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Заявник - [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт смерті своєї матері - [PERSON] ([INFO]), яка настала [INFO] року в місті Луганськ внаслідок атеросклерозу судин головного мозку. Заява обґрунтована тим, що на час смерті матері м. Луганськ є тимчасово окупованою територією, зареєструвати факт смерті своєї матері у встановленому законодавством порядку заявник позбавлена можливості, оскільки відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ в м. Києві, відповідно до листа від 15 вересня 2016 року №1983/03-23, було відмовлено в реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю належних документів за формою, встановленою чинним законодавством України. Встановлення зазначеного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини. Підтримавши заяву, [PERSON] просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Вивчивши викладені заявником обставини, дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. [INFO] року померла мати заявника [PERSON], [INFO]. Родинні відносини даної особи з заявником підтверджується свідоцтвом про народження заявника і витягом з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 9, 10). Причина смерті [PERSON] зазначений у лікарському свідоцтві про смерть [NUMBER] від 03 серпня 2016 року (а.с. 11), з якого вбачається, що смерть відбулась [INFO] року у зв'язку із дисциркуляторною енцифалопатією ІІІ, атеросклерозом судин головного мозку ІІІ. 15 вересня 2016 року заявник звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві із заявою про реєстрацію смерті [PERSON] Того ж дня Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], у зв'язку із тим, що пред'явлене свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР від 05.08.2016 року, яке видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також органом, який в Україні відсутній (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940 підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як роз'яснення в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК ( 1502-06). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей». Згідно з цим Законом тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей). Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17.03.2015 року № 252-VIII, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року. Місто Луганськ знаходиться саме між кордоном України з Російською Федерацією та урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування». Крім цього, відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Луганськ. За ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Правил у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Враховуючи те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті, а заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті її матері, що має юридичне значення для подальшого отримання нею документів для прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення заяви заявника про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. На підставі викладеного,

Outcome: approved