Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Заявник звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення опіки над недієздатною особою. Посилався на те, що він проживає разом із дідусем [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS]. [PERSON] потребує постійного стороннього нагляду та догляду, оскільки є інвалідом першої групи «А» (поранення, контузія). У зв'язку із цим, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 березня 2015 року [PERSON] визнано недієздатним. 13 травня 2015 року рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради надано висновок щодо доцільності призначення його (заявника) над хворим [PERSON] Оскільки він (заявник) до кримінальної та адміністративної відповідальності за вчинення протиправних дій відносно свого дідуся не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно та є єдиною особою, яка може здійснювати над ним догляд, просив суд встановити над [PERSON] опіку та призначити його опікуном. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав, та підтвердив викладені у заяві обставини. Просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Чернівецької міської ради - Климчук Н.М. під час розгляду справи заяву підтримала та не заперечувала щодо її задоволення. Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Згідно ч.ч.1-3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так, судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 березня 2015 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатним через психічне захворювання у формі судинної деменції (недоумства). За своїм психічним станом він не може розуміти своїх дій та керувати ними (а.с.4-5). Згідно вимог ч.1 ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Таким чином, з урахуванням вказаних вимог закону, суд приходить до висновку про те, що над недієздатним [PERSON] слід встановити опіку. Частиною 1 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №253/9 від 13 травня 2015 року та поданням органу опіки та піклування Чернівецької міської ради № 01/02-22/1295 від 18 травня 2015 року надано висновок про доцільність призначення заявника [PERSON] опікуном над недієздатним дідусем [PERSON] (а.с.6-7). Згідно ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При цьому ст. 64 ЦК України передбачає виключний перелік фізичних осіб які не можуть бути опікунами, зокрема, фізичні особи позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Як було встановлено судом, [PERSON] є онуком [PERSON] Проживають вони разом в [ADDRESS]. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно. Окрім того, судом встановлено відсутність підстав, передбачених ст.64 ЦК України, за яких [PERSON] не може бути опікуном свого дідуся (а.с.20-25). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для призначення [PERSON] опікуном над недієздатним дідусем [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved