Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою до зацікавлених осіб про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначає, що він працював на Лозівському Ковальсько-механічному заводі імені 60-річчя СРСР токарем-розточувальником. 24 вересня 1986 року під час виконання трудових обов'язків, знаходячись в транспортному цеху ЛКМЗ отримав травму, в наслідок якої згодом втратив 20% працездатності. По даному факту було складено акт за № 28/9 «Про нещасний випадок на виробництві» від 25 вересня 1986 року. [PERSON] знаходиться на підприємстві. Останній час стан його здоров'я значно погіршився, він звернувся до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, для призначення йому страхових виплат в звязку з втратою професійної працездатності. При перевірці наданих ним документів, необхідних для призначення виплат було з'ясовано, що акт за №28/9 «Про нещасний випадок на виробництві» від 25 вересня 1986 року не завірений відповідною печаткою підприємства, у зв'язку з чим він не може оформити собі страхові виплати. Він звернувся до керівництва ТОВ «ЛКМЗ» із письмовою заявою, у якій просив вирішити його питання та завірити належним чином [PERSON] про нещасний випадок, на що отримав відповідь від генерального директора [PERSON], у якій йому було роз'яснено, що на даний час підприємство де він працював було приватизовано, а згодом створене підприємство ВАТ «ЛКМЗ», після чого ліквідовано у зв'язку з банкрутством. Будь-яке правонаступництво товариства у звязку з ліквідацією не передбачалося. Одночасно йому було повідомлено про те, що своє право він може реалізувати у судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту необхідно йому для отримання соціальних виплат. На підставі викладеного, заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: визнати АКТ по формі Н-1 про нещасний випадок на підприємстві за № 28/9 від 25 вересня 1986 року, складений у відношенні [PERSON], [INFO] дійсним. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, однак його представник за довіреністю подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що підтримує вимоги повністю, просить розглянути справу без його присутності (а.с. 41). Представник зацікавленої особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Лозівському районі Харківської області у судове засідання не з'явився, однак управління надало до суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечує (а.с. 34). Представник зацікавленої особи ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод» у судове засідання не зявився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви та просить справу розглянути за його відсутності (а.с. 43). Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] дійсно працював на Лозівському ковальсько-механічному заводі імені 60-річчя СРСР токарем-розточувальником з 01.11.1982 року по 22.08.1991 року та з 12.08.1992 року по 07.10.1992 року, про що свідчать записи в трудовій книжці (а.с. 7-10). Згідно акту про нещасний випадок на виробництві № 28/9 від 25.09.1986 року, [PERSON] дійсно отримав травму на виробництві 24 вересня 1986 року о 17-45 годині (а.с. 11). Судом зясовано, що [PERSON] звернувся до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, для призначення йому страхових виплат в звязку з втратою професійної працездатності. При перевірці наданих ним документів, необхідних для призначення виплат було з'ясовано, що акт за №28/9 «Про нещасний випадок на виробництві» від 25 вересня 1986 року не завірений відповідною печаткою підприємства, у зв'язку з чим він не може оформити собі страхові виплати. Заявник [PERSON] звернувся до керівництва ТОВ «ЛКМЗ» із письмовою заявою, у якій просив вирішити його питання та завірити належним чином [PERSON] про нещасний випадок, на що отримав відповідь, у якій йому було роз'яснено, що на даний час підприємство, де він працював було приватизовано, а згодом створене підприємство ВАТ «ЛКМЗ», після чого ліквідовано у зв'язку з банкрутством. Будь-яке правонаступництво товариства у звязку з ліквідацією не передбачалося. Одночасно йому було повідомлено про те, що своє право він може реалізувати у судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 13). Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Факт того, що акт про нещасний випадок відносно [PERSON] є дійсним підтверджується зібраними по справі доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: трудовою книжкою на імя [PERSON], де записано, що [PERSON] дійсно працював Лозівському ковальсько-механічному заводі імені 60-річчя СРСР токарем-розточувальником з 01.11.1982 року по 22.08.1991 року та з 12.08.1992 року по 07.10.1992 року, витягом з акту освідування № 363/27 від 22.02.1989 року, в якому записано, що у звязку з нещасним випадком на виробництві 25.09.1986р. [PERSON] втратив 20% професійної працездатності, письмовими поясненнями представника ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод», згідно яких встановлено, що дійсно факт отримання виробничої травми у [PERSON] був (а.с. 7-10, 12, 19-32). Крім того, судом оглядався примірник архівного тому ІУ актів про нещасні випадки на виробництві та документи по їх розслідуванню Лозівського ковальсько-механічного заводу імені 60-річчя СРСР на 319 аркушах, розпочатого 04 серпня 1986 року та закінченого 27 вересня 1986 року, та встановлено на аркушах тому 275-280, що дійсно був складений акт по формі Н-1 про нещасний випадок на виробництві за № 28/9 від 25 вересня 1986 року, складений у відношенні [PERSON], у якому відсутня печатка підприємства (а.с. 26-32). Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В окремому провадженні суд, зокрема, розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ч. 2 ст. 234 ЦПК України). Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути визнані факти, що призводять до виникнення, зміни чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для оформлення страхових виплат. При таких обставинах, з метою охорони прав та інтересів заявника, створення умов для здійснення прав, суд вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме: визнати акт по формі Н-1 про нещасний випадок на виробництві за № 28/9 від 25 вересня 1986 року, складений на Лозівському ковальсько-механічного заводі імені 60-річчя СРСР у відношенні [PERSON], [INFO] дійсним.

Outcome: approved