Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, на обґрунтування якої вказала, що перебуваючи на непідконтрольній українській владі території, вона 05.09.2015 року в місті Ясинувата Донецької області народила сина [PERSON], свідоцтво про народження якого у звязку з відсутністю можливості виїхати з тимчасово окупованої території було видано Ясинуватським міськрайонним відділом записів актів цивільного стану державної реєстраційної палати міністерства юстиції так званої ДНР зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. В подальшому при зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області з метою належної реєстрації дитини та видачі свідоцтва про народження у здійсненні реєстрації їй було відмовлено на тій підставі, що документи, які вона надала на підтвердження народження дитини, є незаконними, так як видані неповноважними органами. Вказуючи на це та з метою подальшого забезпечення реалізації виникнення прав та обовязків матері, батька і дитини заявниця просить суд встановити факт народження нею 5 вересня 2015 року у місті Ясинувата Донецької області дитини [PERSON], що надасть їй можливість отримати свідоцтво про народження державного зразка. До судового засідання заявник та заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявилися, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, що не перешкоджає судовому розгляду. Вислухавши пояснення представника заявника, який повністю підтримав заявлені вимоги, свідків та дослідивши докази у справі, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.144 Сімейного Кодексу України, п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини дитина, яка з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, повинна бути зареєстрована одразу ж після народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини згідно ч.4 ст. 13 цього закону та п.2 [PERSON] 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу або висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за встановленою формою. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону є рішення суду про встановлення факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 257-1 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник зареєстрована за адресою: [INFO]. Її чоловік [PERSON], з яким вона перебуває в шлюбі з 03.08.2013 року, значиться зареєстрованим за адресою: [INFO]. На підтвердження народження дитини заявником надана медична довідка за формою, затвердженою наказом №6 МОЗ України від 13.02.2006року, видана Ясинуватською районною лікарнею ДНР, згідно якої [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], 05.09.2015 року о 00.50 годині в Ясинуватській центральній районній лікарні народила хлопчика вагою 3155 г, зріст 52см, а також свідоцтво про народження [PERSON], видане Ясинуватським міськрайонним відділом записів актів цивільного стану так званої ДНР, згідно якого батьками [PERSON] є [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і жодних правових наслідків не створює. Саме з цих підстав заявнику було відмовлено в реєстрації дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції, куди вона звернулася 29.01.2016року (арк.спр.8). Отже, єдиним законним способом отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, що буде визнане державою Україна, є звернення із заявою до суду в порядку окремого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України для встановлення факту народження особи в\~певний час у разі неможливості її реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану. Підставою для одержання такого документу, відповідно до ч. 2 ст.259 ЦПК, є рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність доказів, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін. Суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом, тому медична довідка та свідоцтво про народження дитини, видані органами, створеними у незаконний спосіб, є недопустимими доказами, які не можуть враховуватися судом на підтвердження вимог. Разом з тим, при встановленні певних обставин в якості доказів суд може брати до уваги показання свідків щодо певної обставини. Так, факт народження заявником хлопчика в Ясинуватській центральній районній лікарні 5 вересня 2015року був підтверджений в ході судового розгляду показаннями свідків [PERSON] бабусі дитини та [PERSON] родички сімї [PERSON], які суду підтвердили, що 05.09.2015року в подружжя [PERSON] і [PERSON] народився хлопчик, якого назвали [PERSON]. В подальшому через неможливість виїзду батьків з тимчасово окупованої території, до якої відноситься і м.Ясинувата, дитину зареєстрували в відділі РАЦС Ясинуватського міського управління юстиції, а пізніше - після прийняття Закону про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території батьки дитини звернулися до відділу РАЦС Димитровського міського управління юстиції, де їм в реєстрації дитини було відмовлено на тій підставі, що довідки і інші документи, видані органами самоутвореної ДНР, є недійсними і була розяснена судова процедура встановлення таких фактів. Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Оскільки свідоцтво, видане незаконним органом, не засвідчує у встановленому порядку факту народження дитини (прізвища, імя по батькові, дати народження, місця народження), родинних звязків між дитиною та батьками, це створює перешкоди у реалізації батьківських прав і у подальшому реалізації правового статус громадянина України новонародженою дитиною. З огляду на це суд вважає вимоги заявника щодо встановлення факту народження дитини обгрунтованими і доведеними. Згідно пункту 1 глави 1 розділу III Правил державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст. 133 цього Кодексу передбачено, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік - батьком дитини. Так як дитина народилася в шлюбі, її батьками в свідоцтві про народження мають бути зазначені заявник [PERSON] і [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved