Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою до заінтересованих осіб Чернівецька міська рада, міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції про встановлення юридичного факту, що має значення. В заяві посилається на те, що він є рідним сином [PERSON] та [PERSON]. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про народження, де в графі мати вказано «Дарийчук Елизавета Георгиевна» та в графі батько «Дарийчук Ярослав Юрьевич» російською мовою. Вказує на те, що 24 травня 2018 року померла його мати - [PERSON]. Крім того 16 серпня 2018 року помер його батько - [PERSON]. Посилається на те, що після смерті його матері - [PERSON] та батька - [PERSON] відкрилася спадщина. Підтвердженням цього є Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстрований приватним нотаріусом. Вказує на те, що він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки в документах органу відділу державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджують факт родинних відносин, є невідповідності, а саме: - у свідоцтві про укладення шлюбу між його батьками невірно вказана дата народження батька - [PERSON], замість 20 «серпня» 1942 року вказано 20 «вересня» 1942 року; - у його свідоцтві про народження в графі мати вказано «Дарийчук Елизавета Георгиевна» російською мовою, в той же час у її паспорті, правоустанових документах на спадкове майно, свідоцтві про смерть вказано [PERSON]. У звязку з цим, виникла необхідність встановити: факт родинних відносин, а саме факт того, що він є рідним сином - [PERSON] та факт реєстрації шлюбу його батьків - [PERSON] та [PERSON]. Просить встановити факт реєстрації шлюбу між громадянином [PERSON], [INFO], який помер 16.08.2018 року та громадянкою [PERSON], [INFO], яка померла 24.05.2018 року. Крім цього просить встановити факт, що громадянка [PERSON], [INFO], яка помер 24.05.2018 року, є рідною матірю [PERSON], який народився 14.07.1967 року та зареєстрований [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, проте через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримує в повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, з невідомих суду причн, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи відомості, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серія І-МИ № 356341 був зареєстрований шлюб 19 липня 1969 року між батьком заявника- Дарійчуком [PERSON] та його матірю - [PERSON]. Судом встановлено, що у даному свідоцтві невірно вказано дату народження батька позивача замість 20 «серпня» 1942 року вказано 20 «вересня» 1942 року. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батька, датою його народження є 20 серпня 1942 року. Саме ця дата вказана була і в його паспорті громадянина України, де також є відмітка про реєстрацію шлюбу з [PERSON]. Крім цього судом встановлено, що у свідоцтві про шлюб вказано, що після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище «Дарійчук», проте мати позивача залишила в паспорті дівоче прізвище «Турчинець», та в паспорті громадянина України, який їй належав вказано що в неї зареєстровано шлюб із [PERSON]. В судовому засіданні судом встановлено, що у всіх правовстановлюючих документах зазначається дівоче прізвище матері «Турчинець», а саме у самому заповіті від 03.12.2014 року, яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно синові [PERSON]. Судом встановлено, що дівоче прізвище зазначається і у свідоцтві про смерть серії 1-МИ № 191632 від 25 травня 2018 року, у свідоцтві про право власності на квартиру, довідках про склад сімї, де зазначено про те, що померла [PERSON] по день смерті, тобто, по 24 травня 2018 року була зареєстрована разом зі, своїм сином - [PERSON], в м. Чернівці по вул. Хотинській, 4а/20. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Це вбачається і з положення п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до яких суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Юридичне значення для заявника має факт родинних відносин між ним та її матір'ю. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для створення умов реалізації заявником своїх прав на оформлення спадщини. Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявник знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і його об'єктивність не викликає в суду сумніву. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником права на спадщину є визнання факту родинних відносин і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved