Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із вищенаведеною заявою про скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.04.2017 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу було вжито заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві перераховувати залишок нерозподілених коштів від реалізації майна боржника у сумі 1 439 555,52 грн. [PERSON] Вказує, що на виконанні Оболонського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві перебувають виконавчі провадження ВП №55135070, ВП №55135101 з примусового стягнення з [PERSON] на користь заявника [PERSON] заборгованості у розмірі 139 481,49 грн. та судового збору у сумі 1 394,81 грн. Разом з тим, грошові кошти, які належать [PERSON], знаходяться на депозитному рахунку органів виконавчої служби та зважаючи на наявність ухвали суду від 25.04.2017, не можуть бути розподілені. Враховуючи те, що рішення суду від 21.08.2017 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON] не виконується, проте може бути виконано за рахунок наявних на депозитному рахунку грошових коштів, просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 25.04.2017. Учасники в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, про що в матеріалах справи міститься відповідне підтвердження. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви за відсутності всіх учасників процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як убачається із клопотання заявника, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.04.2017 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу було вжито заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві перераховувати залишок нерозподілених коштів від реалізації майна боржника у сумі 1 439 555,52 грн. [PERSON] Заявник зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.08.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість у розмірі 100 000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 33 867,79 грн., 3% річних у розмірі 5 613,70 грн. та судовий збір у сумі 1 394,84 грн. На виконанні Оболонського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві перебувають виконавчі провадження ВП №55135070, ВП №55135101 з примусового стягнення з [PERSON] вказаної суми заборгованості на користь заявника [PERSON] Разом з тим, [PERSON] не був учасником процесу, в якому вирішувалося питання про вжиття заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частина 1 ст. 42 ЦПК України визначає, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Судом встановлено, що [PERSON] не є учасником провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в спорах про зняття арешту з майна» встановлено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Окрім цього, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані з підстав викладених у ч. 13 ст. 158 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що чинне процесуальне законодавство визначає випадки скасування вжитих судом заходів забезпечення позову або за ініціативою учасників процесу або з ініціативи суду. До вказаних випадків не належить наявність клопотання особи, яка вважає, що вжиті заходи забезпечення позову порушують її права чи інтереси. За таких обставин суд вважає, що підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову немає. Суд звертає увагу на те, що заявник не позбавлений права на звернення до суду із відповідним позовом, якщо вважає, що такий арешт порушує його права. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed