Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що він є особою без громадянства, є онуком [PERSON] та [PERSON] , які проживали на території України до 1991 року. Згідно свідоцтва про народження батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до листа республіканського архіву агентства РАЦС Республіки Вірменії, його батьки [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Арабкірському територіальному відділі ЗАЦС 20.03.1962 р. актовий запис № 234. [INFO] померла [PERSON] , мати заявника. Відповідно до того ж листа його мати [PERSON] народилася [INFO] , факт якого було зареєстровано територіальним відділом РАЦС м.Єреван. ІІ батьками були зазначені [PERSON] та [PERSON] . А тому, для оформлення набуття громадянства України, заявник просив суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є бабою [PERSON] , [INFO] , місце народження Єреван, Вірменська РСР; встановити факт, що [PERSON] постійно проживала до 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до ЗУ «Про правонаступництво». Представник заявника в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Заінтересована особа - Центральне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби України в м.Києві та Київській області, про день та час розгляду справи були повідомлені належно. Жодних клопотань чи заперечень суду не подали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що заявник, [PERSON] , народився [INFO] в м. Єретван, Вірменська РСР, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10). Встановлено, що [PERSON] є особою без громадянства, що підтверджується наданими до справи письмовими доказами . Згідно довідки Білоцерківського міського територіального центру соціального обслуговування від 19.06.2017 року №217, [PERSON] , 1963 р.н. перебуває на обслуговуванні у відділенні обліку бездомних осіб Білоцерківського міського територіального центру соціального обслуговування з 20.07.2015 року по теперішній час. З наданих матеріалів справи вбачається, що [INFO] [PERSON] [INFO] , уродженець м. Єреван, був документований паспортом громадянина Союз Радянських Соціалістичних Республік (а.с.5-8). Відповідно до листа республіканського архіву агентства РАЦС Республіки Вірменії, його батьки [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Арабкірському територіальному відділі ЗАЦС 20.03.1962 р. актовий запис № 234, також зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] , факт якого було зареєстровано територіальним відділом РАЦС м.Єреван. ІІ батьками були зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Встановлено, що [INFO] в м. Біла Церква Київської області померла [PERSON] , мати заявника, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до довідки виданої Державним архівом Житомирської області від 23.11.2017 року № С/3751 у книзі реєстрації актів записів про шлюб по м.Житомир за 1937 рік зазначено, що [PERSON] « [PERSON] », 21 рік, за національністю росіянин та [PERSON] , 18 років, за національністю українка, зареєстрували шлюб 31.03.1937 року . Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.15). Відповідно до листа Державного архіву Житомирської області від 23.11.2017 року №С/3751 в метричних книгах реєстрації народжень за 1910-920 рр. актового запису про народження [PERSON] не виявлено (а.с.16). Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області на виконання ухвали Білоцерківського міськрайонного суду повідомило, що за обліками УДМС України в Житломирській області інформації про оформлення паспортних документів на [PERSON] , 1919 р.н., не встановлено. Представник заявника суду пояснила, що з 2017 року вона супроводжує особу заявника [PERSON] , як особу без громадянства. Його баба [PERSON] була українкою за національністю та їй минуло 18 років на момент шлюбу. [PERSON] працювала телеграфісткою на пошті, отримувала паспорт громадянина колишнього СРСР у м.Житомир. Після укладення шлюбу в 1937 році подружжя проживало за адресою [ADDRESS] . Отже, наведені факти свідчать про те, що [PERSON] постійно проживала на території, що входила на момент її постійного проживання до складу Української Соціалістичної Радянської Республіки. Представник зазначила, що без встановлення факту родинних відносин заявник позбавлений можливості звернутися до міграційної служби з відповідною заявою про набуття громадянства України та оформити паспорт громадянина Відповідно до розяснень ПВСУ уПостанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права повязують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини поділяються на юридично значимі та юридично байдужі, з якими право не зв`язує будь-яких юридичних наслідків. Таким чином, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі чи в силу будь-яких особливих властивостей, а в результаті визнання їх такими державою та закріплення у законі. За змістом ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 318 ЦПК України визначено вимоги до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Зокрема повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не повязано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбаченоіншого порядку встановлення такого факту або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений(знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретноїмети. Разом з тим, [PERSON] звертаючись до суду з даною заявою, не надав жодного доказу на підтвердження того, що його баба [PERSON] проживала в 1991 році на території України та що поверталася на територію України з Республіки Вірменія. Метою встановлення факту по даній справі, є те що заявник позбавлений можливості звернутися до міграційної служби з відповідною заявою про набуття громадянства України та оформити паспорт громадянина України, а тому, заявник просить встановити, що [PERSON] постійно проживала до 1991 року на території, яка стала територією України. Відповідно до ст. 8 Закону громадянство України може набути особа, яка сама чи хоча б один із її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися чи постійно проживали до 24 серпня 1991 року на територію України. Відповідно до п.29 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001р. №215, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24.08.1991 року на території, що стала територією України, або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, подає документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, що зазначених в абзаці першому цього пункту; документи що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначеному в абзаці першому цього пункту. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в заяві повинно бути зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів. Ч. 1 ст.319 ЦПК України передбачає те, що у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. В даному випадку, заявник звертаючись до суду з вимогою про встановлення факту, що його баба [PERSON] постійно проживала до 1991 року на території, яка стала територією України, не надає жодного доказу. Натомість, є докази, що після одруження [PERSON] виїхала до Республіки Вірменії, проживала в м. Єреван де [INFO] народила доньку [PERSON] та даних про повернення на територію, що стала територією України, не має. Отже, інформація щодо постійного проживання заявника або його батьків, родичів, зазначених в ч. 1 ст. 8 Закону «Про громадянство» до 24.08.1991 року на території України - відсутня. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed