Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою до заінтересованої особи приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] про встановлення належності правовстановлюючих документів. В заяві посилається на те, що, він звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] з метою укладення між ним та його матірю [PERSON] договору дарування. Крім цього в заяві вказає на те, що укладення договору дарування між членами сімї першого та другого ступенів споріднення, оподатковується за нульовою ставкою, згідно з правилами, встановленими для оподаткування спадщини, натомість аналогічний договір укладений за відсутності спорідненості між його сторонами, оподатковується за ставкою 5 відсотків від оціночної вартості нерухомого майна. Окрім того, у випадку укладення договору дарування нерухомого майна між членами сімї першого та другого ступенів споріднення оціночна вартість таких обєктів з метою оподаткування не визначається. Посилається на те, що плануючи укласти договір дарування, він знаючи про нульову ставку оподаткування на такий вид правочину, у випадку спорідненості між сторонами договору, будучи впевненим у своїх діях подав до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] необхідний пакет документів безпосередньо зявившись до неї разом із його матірю. Однак, нотаріус повідомив йому про те, що існують розбіжності у написанні «по-батькові» у паспорті його матері, де вона зазначена як «Онисимівна» та моєму свідоцтві про народження, де у графі «мати» вона вказана як «Анисімівна». Такі розбіжності у написанні «по-батькові» його матері ставлять під сумнів факт нашої спорідненості між собою, а тому неможливим є укладення договору дарування між нами за нульовою ставкою оподаткування на даний вид правочину та є необхідність проводити оцінку нерухомого майна з метою визначення його вартості для встановлення розміру необхідного до сплати податку. Крім цього вказує на те, що такий стан речей однозначно унеможливлює вчинення певних нотаріальних дій у порядку, який передбачено для родичів першої черги спорідненості, а тому, він звернувся із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції у якій просив підтвердити факт спорідненості між мною та моєю матірю. Та йому було повідомлено, що встановлення факту родинних відносин чи будь-якого іншого юридичного факту належить до компетенції суду. Просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Неполоківці, Кіцманського району, Чернівецької області є матірю [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, проте через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі заінтересованої особи та вважають за можливе задовольнити заяву про встановлення родинних відносин. Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи відомості, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту серії КР № 109020 виданий 17.06.1996 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області, матір заявника записана як «Михайлецька Лариса Онисимівна». Місцем її народження вказано с. Неполоківці, Кіцманського району, Чернівецької області. Окрім того, на 7-й сторінці паспорту, у графі особливі відмітки, зазначено про те, що вона є матірю [PERSON], [INFO] (ким являється заявник). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 435149 від 24.01.1991 року, цього дня [PERSON], [INFO] уклав шлюб із [PERSON], [INFO], яка народилась у с. Неполоківці, Кіцманського району, Чернівецької області. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Михайлецька». Записи у свідоцтві проведено російською мовою. Судом встановлено, що із свідоцтва про народження, виданого повторно 24.07.2018 року серії І-МИ № 293318 вбачається, що 03.11.1991 року\~ народився [PERSON] та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії КР № 951009 виданий 09.11.2007 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області, заявник являється [PERSON], [INFO], сином його матері [PERSON], про що зазначено на 7-й сторінці її паспорту у графі «особливі відмітки». Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Це вбачається і з положення п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до яких суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Юридичне значення для заявника має факт родинних відносин між ним та її матір'ю. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для створення умов реалізації заявником своїх прав на оформлення спадщини. Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявник знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і його об'єктивність не викликає в суду сумніву. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником прав які випливають із спорідненості заявника є визнання факту родинних відносин і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved