Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Відділу Держземагенства у Ренійському районі Одеської області не заперечував проти встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю, просив розглянути справу у його відсутності. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі Рішення виконкому Ренійської міської Ради народних депутатів від 09.06.1998р. № 213/2, [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку (площею 0,0029 га) для індивідуального гаражного будівництва на території Ренійської міської ради, м. Рені. На підставі вищевказаного рішення на ім'я [PERSON] був виготовлений та виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 046842 від 27 липня 1998р. [INFO]. [PERSON] помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть [NUMBER] від 18.02.2011 р. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0029 га., цільове призначення якої - індивідуальне гаражне будівництво, право власності на яку підтверджується вищевказаним актом. 14.11.2012р. заявник [PERSON], яка є дружиною нині померлого [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, яке зареєстроване у реєстрі за № 2966. Пізніше, при зверненні за оформленням зазначеної земельної ділянки до відповідних органів влади, ними були виявлені помилки у державному акті про право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 046842 від 27 липня 1998р., а саме, адреса, що зазначена в документі: [ADDRESS], не збігається із фактичною адресою в інших документах: [ADDRESS] З цієї причини у заявника виникли проблеми з оформленням права власності на земельну ділянку за місцем її розташування. Це різночитання було допущене внаслідок помилки у записах у документах, що підтверджують право власності на вищевказану земельну ділянку. За таких обставин заявнику було рекомендовано звернутися до суду. Рішення суду про встановлення вищезгаданого факту заявнику необхідне для вирішення питання про оформлення на своє ім'я успадкованої нею земельної ділянки. Оскільки щодо заявлених вимог, обставин справи сторони не заперечували, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у т.ч. і про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Про помилкове трактування адреси, що зазначена в державному акті про право приватної власності на землю, який належить на праві Свідоцтва про право на спадщину заявнику, свідчать викладені ним у заяві обставини, запис адреси місцезнаходження зазначеної земельної ділянки на українській мові у державному акту на право приватної власності на землю, яка не є тотожним із фактичною адресою в інших документах. Розбіжності у записах адреси місцезнаходження земельної ділянки в державному акті про право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 046842 від 27 липня 1998р., який належить на праві Свідоцтва про право на спадщину №2966 заявнику, виникли у зв'язку із її помилковим перекладом на державну мову у документах. Таким чином, факт місцезнаходження земельної ділянки на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 046842, виданого Ренійською міською Радою народних депутатів 27.07.1998р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 55, оформленого на ім'я [PERSON], нині померлого, земельної ділянки площею 0,0029 га., цільове призначення якої - індивідуальне гаражне будівництво, за адресою [ADDRESS], визначити за адресою: [ADDRESS], суд вважає встановленим.

Outcome: approved