Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлого 31.07.2014 року, однією сімєю з 14.11.2008 року і по день смерті [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначено, що 15.05.2009 року померла прабабуся заявника, [PERSON], з якою заявник з 14.11.2008 року та з її чоловіком, [PERSON] проживали разом. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обовязки. Заявник піклувався про стан здоровя своїх прабабуся та прадідуся, поліпшував їх умови проживання, побуту, оскільки через свій похилий вік вони потребували догляду та турботи. [PERSON] за життя оформила заповіт на випадок своєї смерті та заповіла заявнику все те, що їй належало на момент смерті. Проте, державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що на час смерті [PERSON] належна їй та [PERSON] квартира № 21, яка розташована по вул. Леваневського, 1-Б в м. Кіровограді, знаходилась у спільній сумісній власності подружжя, частки в якій відокремлені не були. [PERSON] помер 31.07.2014 року. Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказану квартиру. Однак державним нотаріусом відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутні документи, підтверджуючі факт родинних стосунків з спадкодавцем. При цьому нотаріусом розяснено, що заявник був зареєстрований та проживав за однією адресою з померлим. Відповідно до статті 1265 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Для встановлення цього факту запропоновано нотаріусом звернутись до суду . В судове засідання, призначене на 15.04.2015 року заявник не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. В судовому засіданні 05.05.2015 року та 09.06.2015 року заявник та його адвокат заяву підтримали в повному обсязі та наполягали на її задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої, Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 41, 50, 60). Причини неявки суду не повідомив, заяв та заперечень до суду не надавав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та його адвоката, показання свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Глава 6 Цивільного процесуального кодексу України, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року № 15) Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Судом встановлено, між [PERSON] та [PERSON] 30.09.1972 року зареєстровано шлюб, актовий запис за № 10 в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. Прізвище після укладення шлюбу чоловіка: [PERSON], дружини: [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, серії І-ОЛ № 260126 від 30.09.1972 року, видане В-Северинівським сіль ЗАГС Кіровоградського району (а.с. 7, 75). [PERSON] є прабабусею заявника, [PERSON], про що свідчать документи, які містяться в матеріалах справи (а.с. 4-6, 8-10) і на випадок своєї смерті вона зробила таке розпорядження: на все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належить на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Зазначене підтверджується заповітом від 21.08.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори (а.с. 11, 72). Згідно свідоцтва про смерть, серії І-ОЛ № 096404 від 15.05.2009 року, виданого Міським відділом по реєстрації смертей [PERSON] управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] померла 15.05.2009 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 1360 (а.с. 12, 71). [PERSON] 04.09.2009 року звернувся до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після померлої, [PERSON] (а.с. 13, 64). Постановою державного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу № 1500/02-31 від 20.08.2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Другою державною нотаріальною конторою зареєстрованим у реєстрі за № 4-1201, після смерті [PERSON], померлої 15.05.2009 року на 1/2 частку квартири, що знаходиться в м. Кіровограді, на [ADDRESS] (а.с. 14). Постанова мотивована тим, що після смерті [PERSON], спадщину прийняв шляхом проживання та реєстрації разом із спадкодавцем за однією адресою, спадкоємець передбачений статті 1241 Цивільного кодексу України: чоловік спадкодавця [PERSON], [INFO]. Реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на 1/2 частку вищевказаної квартири за [PERSON], відсутня. З реєстраційного посвідчення від 30.01.1992 року вбачається, що Кіровоградським бюро технічної інвентаризації посвідчено, що кооперативна квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі довідки ЖБК № 28 від 25.12.1991 року (а.с. 15, 74). Що також підтверджено технічним паспортом від 20.01.1992 року (а.с. 16-17) та архівною довідкою № 108314 від 19.06.2014 року, виданої Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 73). Згідно свідоцтва про смерть, серії І-ОЛ № 194694 від 31.07.2014 року, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, [PERSON] помер 31.07.2014 року, про що складено відповідний актовий запис за № 1984 (а.с. 18, 82). Таким чином, [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою від 19.12.2014 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. [PERSON] повідомлено нотаріуса, що він приймає спадщину, після смерті [PERSON] та просить встановити факт проживання та ведення спільного господарства однією сімєю з померлим (а.с. 24). Також повідомлено, що поховання [PERSON] здійснювалось за кошти заявника (а.с. 25-26, 83). Постановою приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] № 9/02-31 від 07.02.2015 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті, [PERSON], померлого 31.07.2014 року, на імя [PERSON], відмовлено в звязку з відсутністю родинних відносин (а.с. 20). Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної у м. Кіровограді ради повідомлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] та здійснює догляд за інвалідом І групи Великої Вітчизняної війни [PERSON], [INFO], який не перебуває у шлюбі та має право на отримання пільги у 2011 році (а.с. 22). За довідкою № 60 від 30.09.2014 року та довідки № 30 від 16.12.2014 року, виданих Житлово-будівельним кооперативом, [PERSON] проживав за адресою: [INFO] 21.01.1976 року по 31.07.2014 року. [PERSON] мешкає за даною адресою з 14.11.2008 року (а.с. 23, 86). На запит суду (вих. № 25542 від 06.05.2015 року, а.с. 55) повідомлено (вх. № 16689 від 18.05.2015 року), що приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] спадкова справа до майна померлого [PERSON], який помер 31.07.2014 року заведена за № 12/2014 року. Спадкоємець за законом є [PERSON], [INFO], який спадщину прийняв, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за законом від 19.12.2014 року під № 28. Інші спадкоємці у встановлений законом строк не звертались, заяв по прийняття або про відмову від спадщини не подавали (а.с. 79). Також, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] на запит суду (вих. № 25531 від 06.05.2015 року, а.с. 56) повідомлено (вх. № 16688 від 18.05.2015 року, а.с. 88), що родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] немає можливості встановити. Документи підтверджуючі родинні стосунки між спадкодавцем і спадкоємцем відсутні. В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Статтею 1264 Цивільного кодексу України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Разом з тим, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року в пункті 21 розяснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. В якості свідків були допитані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які повністю і беззаперечно засвідчили, що [PERSON] є правнуком [PERSON], яка проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Також, разом з [PERSON] за вказаною адресою приблизно останні шість років проживав [PERSON]. З врахування вищевикладеного, суд, аналізуючи заяву та її підстави, матеріали справи, враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документи, з яких неможливо встановити родинний зв'язок між заявником та [PERSON], що є перешкодою для прийняття спадщини [PERSON], вважає встановленим факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON], померлого 31.07.2014 року, однією сімєю з 14.11.2008 року і по день смерті останнього, що відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Даний факт встановлено для здійснення спадкування після [PERSON], померлого 31.07.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved