Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив суд встановити факт, що вона та [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі на день смерті останнього [INFO] року. Заявник мотивує свої вимоги тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина на частину квартири, яка перебувала у їх спільній частковій власності. З метою прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON], заявниця звернулась до нотаріуса, але отримала відмова в зв»язку з різним написанням їх прізвища померлого у свідоцтві про одруження та свідоцтві про смерть. Метою встановлення факту перебування у шлюбі із спадкодавцем є отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця і складається з нерухомого майна, а саме ? частини квартири за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні заявник подану заяву про встановлення факту з викладених у ній підстав підтримала в повному обсязі, суду пояснили, що вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки прізвища померлого записані по різному у документах, а саме у свідоцтві про одруження він записаний як [PERSON], а у свідоцтві про смерть як [PERSON]. Заінтересована особа - відділ реєстрації смерті в м.Києві в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та при розгляді справи покладалось на розсуд суду. Заінтересована особа - перша Київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явився, заяву про розгляд справи у їх відсутність суду не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення заявника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1246 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.02.2013 року. При цьому, згідно довідки від 11.02.2013 року про причину смерті останній [INFO]. Вказані обставини щодо дати народження [PERSON] як [INFO] року узгоджуються із свідоцтвом про його народження від 17.11.1950 року за [NUMBER]. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про зміну прізвища від 19.05.1999 року, виданого Державою Ізраїль, ім»я [PERSON], [INFO] було змінено на [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження від 06.09.2000 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Крім того, у тимчасовій посвідці на проживання в Україні від 15.07.1996 року, виданій на ім.»я [PERSON], [INFO] зазначено про вказаний факт реєстрації шлюбу [PERSON] із заявницею [PERSON] Крім того, згідно договору купівлі-продажу від 01.02.2011 року квартира [ADDRESS] була придбана спільно заявницею і [PERSON], а згідно довідки ЖЕК «Татарка» №1626 від 22.03.2013 року [PERSON] до дня смерті був зареєстрований за вказаною адресою. З аналізу вказаних обставин, судом встановлено, що фактично [PERSON], [INFO] і [PERSON] (після зміни прізвища за документами Держави Їзраїль) є одна і та ж сама особа. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина перша ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, однак такого факту, як встановлення факту того, що особи були подружжям в ньому немає. Однак відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню і доведеним в судовому засіданні є факт того, що заявниця [PERSON] і [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі на день смерті останнього [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved