Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Заявник [PERSON] просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] дійсно помер 11 січня 2016 року в місті Горлівка Донецької області. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] з листопада 2014 року проживав в с.Великі Сорочинці, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. В цей час заявник проживала в [INFO], що знаходиться на території самопроголошеного утворення «Донецька народна республіка». В грудні 2015 року її чоловік приїхав до неї в м.Горлівка, де 11 січня 2016 року раптово помер і був похований на кладовищі «Румянцево» в м.Горлівка Донецької області. 27 січня 2016 року заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Миргородському району з метою отримання свідоцтва про смерть чоловіка, але їй відмовили у реєстрації смерті чоловіка оскільки лікарське свідоцтво про смерть, видане 12.02.2016 року Республіканським бюро судово-медичної експертизи Горлівського відділення м.Горлівка «Донецької Народної Республіки», не може бути підставою для державної реєстрації смерті. Встановлення даного факту необхідно їй для оформлення пенсії по втраті годувальника та отримання допомоги на поховання. У судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримала і просила встановити факт, що [PERSON] дійсно помер 11 січня 2016 року в місті Горлівка Донецької області. Пояснила, що її чоловік з 2014 року проживав у [INFO], а вона проживала в [INFO], оскільки здійснювала догляд за матірю. У грудні чоловік приїхав до неї провідати рідних та 11 січня 2016 року раптово помер внаслідок серцево-судинної недостатності. Перевезти його для поховання на територію, контрольовану Україною, не було можливості, тому вона здійснила його поховання у м.Горлівці, для чого отримала відповідне лікарське свідоцтво, яке не визнається державою Україна, тому вона не може отримати свідоцтво про смерть чоловіка, яке необхідне їй, крім отримання пенсії, також для оформлення своїх прав на спадщину після померлого чоловіка. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду в м.Миргороді та Миргородському районі в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 30). Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Миргородському району Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився, до суду подав заяву в якій проти заяви [PERSON] заперечень не висловив, справу просив розглянути у відсутність представника (а.с. 29). Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 20 січня 1979 року у Палаці одруження м.Горлівка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7). З 13 листопада 2014 року [PERSON] був взятий на облік, як особа, переміщена з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, в Управлінні праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради, адреса переміщення: Миргородський р-н, с.Великі Сорочинці (а.с.8). 11 січня 2016 року [PERSON] помер в м.Горлівка Донецької області та похований на кладовищі «Румянцево» 13.01.2016р., що підтверджується довідкою про причину смерті № 99 від 12 січня 2016 року, виданою Горлівським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи та дозволом на поховання (а.с.9). Відділ ДРАЦС по Миргородському району відмовив заявниці у державній реєстрації смерті чоловіка [PERSON] мотивуючи свою відмову тим, що до заяви про реєстрацію було долучено лікарське свідоцтво про смерть № 99, видане 12 січня 2016 року Горлівським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи «Донецької Народної Республіки», тобто на території самопроголошеного утворення, яке не визнано державою «Україна», отже не може бути підставою для державної реєстрації смерті (а.с. 11). Факт того, що померлий [PERSON] проживав у с.В.Сорочинці Миргородського району, як особа переміщена з тимчасово окупованої території і та районів проведення антитерористичної операції і поїхав на новий рік провідати родичів в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які також повідомили, що під час проживання в с. В.Сорочинці [PERSON] переніс інсульт, тому стан його здоровя був незадовільний. Про те, що [PERSON] помер 11 січня 2016 року їм одразу по телефону повідомила його дружина. Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-УІІ, визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті свого чоловіка у позасудовому порядку. Встановлення факту смерті [PERSON], має юридичне значення для [PERSON] За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], що настала 11 січня 2016 року у м.Горлівка Донецької області. На підставі ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved