Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій вказала, що 18 жовтня 2001 року нею було отримано державний акт серії Р1 № 493386 на право приватної власності на землю. Позивачем було виявлено, що в державному акті на право приватної власності на землю допущено помилку, а саме замість по батькові «Яковлівна», як записано в паспорті заявника, зазначено «Яківна». Заявник звернулась до Відділу Держземагенства у Кілійському районі Одеської області з заявою про виправлення державного акту, про що їй було відмовлено. На підставі викладеного заявник просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу державного акту серії Р1 № 493386 на право приватної власності на землю, виданого 18 жовтня 2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів Кілійського району Одеської області. В заяві [PERSON] просить позовну заяву розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи Відділу Держземагенства у Кілійському районі, в судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції, в судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянки України серія КК № 134425, виданим 27 листопада 1998 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, заявник є «Строковою Вірою Яковлівною», [INFO]. Заявник зареєстрована в [INFO] /а.с. 4/. З державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 493386, виданого 18 жовтня 2001 року на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 19 липня 2001 року № 159, вбачається, що «Строковій Вірі Яківні» передано у приватну власність земельну ділянку площею 2.83 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3078. /а.с. 5/. Як вбачається з відповіді Відділу Держземагентства у Кілійському районі Одеської області Головного управління Держземагенства в Одеській області № С-160 від 14.10.2013 року на заяву [PERSON], у звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року Законом України «Про державний земельний кадастр», постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», з 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації права власності та користування земельною ділянкою. Законодавством України виправлення помилок в державних актах на землю не передбачено. /а.с.6/. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved