Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Заявник звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту смерті своєї жінки [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Донецьк Донецької області, Україна. В обґрунтування своєї заяви заявник вказує на те, що [INFO] в м. Донецьк Донецької області, Україна померла його жінка [PERSON] . Після її смерті, він звернувся до Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для проведення державної реєстрації смерті дружини, але отримав відмову, оскільки факт смерті [PERSON] відбувся на тимчасово окупованій (непідконтрольній) території України, на якій неможливо отримати відповідний документ встановленого зразка. З метою отримання належного свідоцтва про смерть, яке в подальшому буде визнаватись при пред`явленні такого свідоцтва в підприємствах, установах, організаціях, заявник звернувся до суду. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без присутності заінтересованої особи та зазначив, що не має заперечень проти заявлених вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] , [INFO] перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . [INFO] . [PERSON] померла в м. Донецьк Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією. Однак, Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заявнику було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за №1150/13024 (а.с.8). Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Частиною 3 ст.49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010р. №3307/5), затвердженими в Міністерстві юстиції України 18.10.2000р. за №719/4940. Ч.1,2 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що повноваження державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації, шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, зважаючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України легітимне та легальне свідоцтво про смерть. На підставі викладеного та

Outcome: approved