Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 26.04.2016 року в м. Луганськ Луганської області. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що померлий 26.04.2016 [PERSON] є її чоловіком та похований на кладовищі, яке розташоване в місті Луганську. 26.04.2016 р. вона отримала лікарське свідоцтво про смерть № 124, причиною смерті її чоловіка був гострий мезентеріальний тромбоз з некрозом кишечника (оп. 25.04.2016 лапаротомія) та 05.05.2016 р. у виконавчому комітеті Олександрівської міської ради м. Луганська Луганської Народної Республіки нею було отримане свідоцтво про смерть чоловіка, на підставі якого вона його поховала на кладовищі у м. Луганськ. Заявник звернулась до Відділу ДРАЦС Новопсковського РУЮ в Луганській області з метою реєстрації смерті чоловіка, але їй було відмовлено в реєстрації, оскільки надані документи видані на території не підконтрольній Україні. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть. Тому вона звернулась з заявою до суду про встановлення факту смерті [PERSON]. В судовому засіданні заявник наполягала на заявлених вимогах, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень не мають. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії ЕН № 246977 виданого 30.05.2003 року Артемівським РВУМВС України в Луганській області, [PERSON] народився 13 жовтня 1937 року у м. Луганськ та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-ЕД № 277051, від 06.06.1995 року, виданого Олександрівською міськрадою Артемівського району м. Луганська, 06.06.1995 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружина отримала прізвище «Федоренко». Згідно паспорту громадянина України, серії ЕК № 122109, виданого 12.12.1995 року Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області [PERSON], в графі «сімейний стан» проставлено штамп, з відміткою про реєстрацію шлюбу з [PERSON]. \~ \~ \~ \~Суд бере до уваги наявні у справі документи, а саме довідку про причину смерті, видану лікарем [PERSON], згідно якої [PERSON], помер в м. Луганськ, у віці 78 років, причина смерті гострий мезентеріальний тромбоз з некрозом кишечника (оп. 25.04.2016 лапаротомія). Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана чоловіком/дружиною померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» норми якого стосуються тимчасово окупованої території, передбачено, що будь-які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки дає право на отримання свідоцтва про смерть. Вивчивши матеріали справи, у чинність п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона законна, обґрунтована, підтверджена наявними у справі письмовими доказами, а також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], яка була допитана в якості свідка, які підтвердили факт смерті [PERSON], який помер 26.04.2016 року. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у даній справі про встановлення факту смерті слід допустити до негайного виконання. У відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не\~ відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved