Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстанолюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з проханням здійснити призначення пенсії та надав необхідні документи, однак йому роз`яснили, що довідки, які необхідні для призначення пенсії, а саме: архівна довідка №01-12/277 від 31.05.2021 року, яка видана Трудовим архівом Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області; архівна довідка №1/1780 від 01.09.2021 року, яка видана Державним архівом Чернівецької області, не можуть бути враховані для зарахування трудового стажу, тому, що в них не правильно зазначено його ім`я та по батькові, а саме « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Посилається на те, що належність йому вище зазначених довідок підтверджується наступними документами: паспортом громадянина України [NUMBER] від 12.02.1999 року, карткою платника податків, довідкою виданою виконавчим комітетом Мамаївської сільскої ради Чернівецького району, Чернівецької області №1722 від 03.11.2021 року Враховуючи наведене, просив задовольнити заяву. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник зацікавленої особи ГУ ПФУ в Чернівецькій області в судове зсідання не зявився, однак подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника управління з урахуванням наданих заявником доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності,\~ з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так,\~ч.1 ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~\~цим Кодексом. Частинами 1-2\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа\~\~ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що заявник згідно паспорта громадянина України [NUMBER] від 12.02.1999 року та картки платника податків, значиться як [PERSON] , окрім цього згідно трудової книжки серія [NUMBER] від 28.08.2020 року, заявник значиться як [PERSON] . Також згідно довідки №1722 від 03.11.2021року, яка видана Мамаївською сільскою радою Чернівецького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , одна і та ж сама особа.\~ Таким чином, на підставі викладеного викладеного, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved