Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з заявою про встановлення факту народження і просила встановити факт народження її новонародженого онука - [PERSON], який народився 07 квітня 2017 року у м. Алушта АР Крим у: матері дитини [PERSON], [INFO], громадянство Україна; батька дитини [PERSON], [INFO], громадянство Україна. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення зазначеного факту необхідно для державної реєстрації і отримання свідоцтва про народження дитини. Заявник в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував про задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, [PERSON] є бабусею [PERSON], який народився 07 квітня 2016 року на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Алушта, АРК, про що 26 квітня 2016 року Алуштинським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим їй було видано свідоцтво про народження серії І-АЯ № 646324. Батьком дитини є [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 12). Зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану України на підставі наявних документів заявник не може, оскільки місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України. Наведені обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме: - копією паспорту [PERSON] (а.с. 4, 5); - копією паспорта [PERSON] (а.с. 6, 7); - копією паспорта [PERSON] (а.с. 8-9); - свідоцтвом про народження [PERSON], відповідно до якого його матірю є заявник [PERSON] (а.с. 10); - копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11); - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І-АЯ № 646324, виданого 26 квітня 2016 року Алуштинським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с. 12). - відмовою відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові від 04 жовтня 2017 року у державній реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої 07 квітня 2016 року (а.с. 14). Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У відповідності до статті\~\~257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судовим розглядом встановлено, що 07 квітня 2016 року [PERSON] народила хлопчика [PERSON] у в м. Алушта, АРК. Зазначений населений пункт знаходиться на тимчасово окупованій території України, визначеній постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. На підставі наведеного, суд, як виняток, приймає в якості доказу надане заявником свідоцтво про народження серії І-АЯ № 646324, видане 26 квітня 2016 року Алуштинським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, та у сукупності з іншими письмовими доказами вважає факт народження на тимчасово окупованій території України дитини [PERSON], [INFO], доведеним. Частиною 4 статті 257-1 ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, п. 7 ч. 1 ст. 256, ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ЦПК України, Рішенням Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), суд -

Outcome: approved