Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, Донецької обл., який помер [INFO] у [ADDRESS] у віці 82 років. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] у віці 82 років помер її батько [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у [ADDRESS] в тимчасово окупованій території України. Для отримання свідоцтва про смерть вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), однак їй було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] . Також зазначила, що встановлення факту смерті її батька необхідно їй для того, щоб отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка державою Україна. Враховуючи вищевикладене, заявник [PERSON] була вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті. До судового засідання [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Частиною 2 статті 317 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З наданих заявником документів вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , видане 06.05.1963 року Троянівським бюро РАЦС м. Донецьк. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 11.05.1984 року виданого Палацем одруження «Дзержинський»» м. Харків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 11.05.1984 року, актовий запис № 911. До суду заявником надано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] від 18.05.2021 року, виданого «Червоногвардійським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», довідку про причину смерті (до форми № 106/у № 263) [PERSON] , виданого «Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР» та лікарське свідоцтво про смерть № 215 [PERSON] , виданого «ЦПМСП № 5 м. Макіївка. У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085-р від 07 листопада 2014 року, м. Донецьк Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] від 18.05.2021 року, виданого «Червоногвардійським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», довідку про причину смерті (до форми № 106/у № 263) [PERSON] , виданого «Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР» та лікарське свідоцтво про смерть № 215 [PERSON] , виданого «ЦПМСП № 5 м. Макіївка, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факт смерті [PERSON] , у встановленому законом порядку зареєстровано не було, оскільки в м. Макіївка, Донецької області України органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав, підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 308 ЦПК України. За ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved