Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заявлені вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 92 та довідкою про причину смерті № 92, що видані установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 міста Макіївка» Донецької області від 03.02.2017. Вказані медичні документи видані установою, яка згідно з Законом України від 15.04.2014 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсною, тому не створюють правових наслідків. З таким документом (лікарським свідоцтвом про смерть № 92) він не може зареєструвати факт смерті дружини. Після отримання лікарського свідоцтва, він звернувся до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області з метою державної реєстрації смерті [PERSON], однак отримав відмову, оскільки лікарське свідоцтво видане «Центром первинної медико-санітарної допомоги №5 міста Макіївка» Донецької області є незаконним та видане установою, яка створена у порядку, не передбаченому законом. Згідно з довідкою №3767/2320003767 від 25.11.2016 він є внутрішньо переміщеною особою, мешкає за адресою: [ADDRESS]. Його дружина [PERSON] народилась [INFO] в м.Макіївка Донецької області. Вона померла [INFO] у м.Макіївка Донецької області. Там він як чоловік померлої отримав свідоцтво по смерть, оскільки без нього не можливо було поховати на цвинтарі тіло. У даному лікарському свідоцтві про смерть, окрім незаконної печатки установи, міститься підпис лікаря, що може свідчити про достовірність факту смерті. Перебування у шлюбі підтверджуються свідоцтвом про одруження. Встановлення факту смерті дружини необхідно йому для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та в подальшому звернення до органів Пенсійного Фонду України для оформлення державної допомоги, а також для оформлення спадщини після смерті дружини. Просить: встановити факт смерті у місті Макіївка Донецької області [PERSON], [INFO] народження, уродженки м.Макіївка Донецької області, яка померла [INFO] (а.с.1). У судовому засіданні заявник [PERSON] дав пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просив встановити факт смерті його дружини [PERSON], [INFO] народження, уродженки м.Макіївки Кіровського району Донецької області, яка померла [INFO] у Донецькій області, Кіровський район, м.Макіївка. Заінтересована особа Приморський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направив, надав письмову заяву від 17.04.2019, в якій заперечень по справі не вказав, просив розглянути справу на розсуд суду та за відсутності представника відділу (а.с.15). Вислухавши заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з паспортом громадянина України [PERSON] народився [INFO] в м.Макіївка Донецької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.2,3). Згідно з довідкою №3767/2320003767 від 25.11.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] має фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно з паспортом громадянина України [PERSON] народилась [INFO] в м.Макіївка Донецької області, за життя була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). У свідоцтві про укладення шлюбу зазначено, що [PERSON], який народився [INFO] в м.Макіївка Донецької області, та [PERSON]., яка народилася [INFO] в м.Макіївка Донецької області, 19 серпня 1975 зареєстрували шлюб у Кіровському відділі ЗАГС м.Макіївка, актовий запис №641; після реєстрації шлюбу прізвища: [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Тобто заявник [PERSON]. перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У лікарському свідоцтві про смерть №92 від 03.02.2017, що видане «Центром первинної медико-санітарної допомоги №5 м.Макіївки»», зазначено, що [PERSON], [INFO] народження, померла [INFO]; смерть настала вдома від метахромного раку лівої молочної залози. Причина смерті встановлена лікарем [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідкою про причину смерті [PERSON] померла від метахромного раку лівої молочної залози Т3 №2 Мо, після комбінованого лікування (2005 р.), правої Т2 №Мо mts у кості, великий сальник, VI клінічна група (а.с.7). Заявником також надано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO] народження, яка сталася [INFO] (а.с.9). Ці документи видані на тимчасово окупованій території органами, діяльність яких вважається на Україні незаконною, тому документи є недійсними. Приморським РВ державної РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області від 16.04.2019 видано заявнику [PERSON] відмову у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO] народження, яка померла [INFO], оскільки не надані медичні документи, оформлені медичними закладами належним чином. Крім того, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.3 ст.9 цього Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Для отримання свідоцтва про смерть заявнику запропоновано звернутися до суду (а.с.10). Свідок [PERSON] суду пояснив, що з померлу [PERSON] вона знала з 1974 року, вони разом працювала. Потім вона (свідок) вийшла заміж і стала жити недалеко від її сім'ї. Вони підтримували дружні стосунки, дружили сім'ями. [PERSON] більше 15 років хворіла раком молочної залози, лікувалася. В кінці 2916 року їй стало різко погано, менша дочка часто з нею сиділа, а [INFO] [PERSON] померла.Вони викликали поліцію, медиків. Вона (свідок) приймала участь в її поховані. Організовував поховання її чоловік та його доньки. Її поховали на місцевому кладовищі. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно з наказами Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на не контрольованій території, є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, свідоцтво про його смерть видане органом, який знаходиться на не контрольованій території України, тому є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Заява про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла [INFO] у місті Макіївка Донецької області, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України, подана чоловіком померлої до суду за межами такої території України. Факт смерті знайшов підтвердження в судовому засіданні на підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів, пояснень свідка [PERSON], заявника. Встановлення факту смерті дружини для заявника має юридичне значення, потрібно йому для реалізації своїх прав та обов'язків, пов'язаних зі смертю його дружини, державної реєстрації її смерті, звернення до органів Пенсійного фонду України, оформлення спадщини. В інший спосіб даний факт не може бути встановлений. Враховуючи викладене, вимоги заявника про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved