Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог заявник зазначила, що [INFO] померла її матір [PERSON]. В останні роки життя мати дуже хворіла та була не в змозі самостійно себе обслуговувати, у зв'язку з чим з 2007 року мати [PERSON] переїхала жити до заявниці [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та мешкала там до своєї смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із двох земельних ділянок площею 2,573 гектарів кожна, розташованих на території Кімличанської сільської ради Сумської області, які належали спадкодавці згідно державних актів на право власності на землю серії [NUMBER] та [NUMBER], виданих на підставі розпорядження голови Липоводолинської райдержадміністрації Сумської області від 15.04.2002 року №170, зареєстрованих в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №902 та №630. Сестра [PERSON] - [PERSON] відмовилась на користь заявниці від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Заявниця 06.04.2016 року звернулась до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак отримала відмову у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю документів, на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. З огляду на викладене заявниця [PERSON] просила встановити факт її постійного спільного проживання із матір'ю - спадкодавцем [PERSON], померлою [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Заявниця та її представник підтримали вимоги у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Після надання особистих пояснень сторонами були надані заяви про подальший розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги заявниці такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішення спору про право. Згідно пунктів 2 та 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову в справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 81 років, про що Міським відділом державної актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції видано свідоцтво серії [NUMBER] від 17.052.016 року. Спадкодавець [PERSON] є матір'ю заявниці [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.12.1959 року; свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.02.1983 року). Друга донька спадкодавця - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON], про оформлено заяву від 30.07.2013 року, посвідчену нотаріально. Постановою Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 06.04.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю документів, на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] мала низьку тяжких захворювань та потребувала стороннього догляду, у зв'язку з чим постійно мешкала разом з своєю донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджено у судовому засіданні позами свідків [PERSON] та [PERSON] Крім того, вказана обставина згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, визнана сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та не підлягає доказуванню. З огляду на викладене, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved