Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 лютого 2001 року, зареєстрованого в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації та записаного у рестрову книгу за №28-177-6282, та технічного паспорта на квартиру №6113 від 23 січня 2001 року, інвентарний номер 2483. Заява обґрунтовується тим, що виявила намір відчужити свою частку у кв [ADDRESS] . Відповідно з цього приводу заявниця звернулася до нотаріуса. Під час прийому нотаріус оглянула представлені нею правовстановлюючі документи на квартиру і виявила, що у свідоцтві про право власності та технічному паспорті на квартиру, що планується відчужити, в написанні її імені допущену помилку. У свідоцтві про право власності та технічному паспорті на квартиру ім`я заявниці « [PERSON] » зазначено як « [PERSON] », що не відповідає зазначеному в паспорті громадянина України та інших її особистих документах. В судовому засіданні заявник [PERSON] повністю підтримала вимоги поданої заяви, зазначивши, що їй необхідно в судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів, оскільки без встановлення такого факту нотаріус не вправі нотаріально посвідчити будь-які правочини, пов`язані з відчуженням квартири чи її частки. Заінтересована особа приватний нотаріус Вараського міського нотаріального округу Сусь Л.У. у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заперечень на позов не подавала. Заінтересована особа [PERSON] , який є батьком заявника просив задовольнити заяву з наступних підстав. Вказав, що у 1990-х роках йому як працівнику ВП Рівненська АЕС була виділена квартира [ADDRESS] (на той час м. Кузнецовськ). У 2000 році він разом з іншими членами сім`ї, у тому числі із дочкою [PERSON] , яка на той час мала прізвище Усата, приватизували вказану квартиру у приватну спільну сумісну власність. На підтвердження права власності їм видане свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Про те, що у свідоцтві вказане ім`я [PERSON] , як [PERSON] ніхто уваги не звернув. Вказав, що інші особи, крім членів його сім`ї, участі у приватизації цієї квартири не брали. Заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю заявника, також просила задовольнити заяву. У судовому засіданні дала пояснення аналогічні за змістом до пояснень [PERSON] , як заінтересована особа, пояснила, що до реєстрації шлюбу у 2016 році вона мала прізвище [PERSON] . Вказала, що їй відомо про те, що її батьки приватизували квартиру [ADDRESS] на себе і трьох дітей, у тому числі на [PERSON] Чому у свідоцтві про право власності [PERSON], на той час [PERSON] записана як [PERSON] їй невідомо. Інших дітей на ім`я [PERSON] у їхній сім`ї не було. Не заперечувала проти встановлення факту визнання належності правовстановлюючих документів. [PERSON] , як заінтересована особа не заперечувала проти встановлення факту з яким звернулась [PERSON] та дала пояснення аналогічні за змістом до пояснень [PERSON] Проаналізувавши пояснення заявниці та заінтересованих осіб, письмові докази наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог заяви. Підставами для такого висновку суду стало наступне. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло виданого 20.02.2001 року Рівненською атомною станцією, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Аналогічні дані щодо власників вказаної квартири містяться у копії технічного паспорта на квартиру № 6113, інвентарний номер 2483, реєстровий номер 28-177-6282. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Кузнецовським міськвиконкомом Рівненської області, прізвище, ім`я та по-батькові дитини записано російською мовою « [PERSON] », батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 19.06.09 р., [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. \~ \~ \~ \~З паспорта заявниці серії [NUMBER] , виданого Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області 03.08.2009 р., вбачається, що її ім`я зазначено « [PERSON] ». Згідно з посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи виданої Рівненською облдержадміністрацією 01.02.2010 року заявниця записана як [PERSON] . Зі змісту пояснень заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є власниками квартири [ADDRESS] , випливає, що вони разом з [PERSON] набули права власності на вказану квартиру шляхом приватизації, проте ім`я останньої помилково вказане як [PERSON] , замість правильного [PERSON] . Отже, вбачається неоднакове написання власного імені заявниці [PERSON] у наведених особових документах та свідоцтві про право власності на житло та технічного паспорту на квартиру. Відповідно до норми ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення відшукуваного заявником факту матиме правове значення для вирішення питання відчужити свою частку у квартирі. Отже, є підстави для задоволення вимог [PERSON] , так як в суді доведено доказами, що при видачі вказаного свідоцтва про право власності на житло та технічному паспорті на квартиру було допущено помилкове написання імені « [PERSON] ». Відмовляючи у задоволенні вимоги про встановлення факту належності [PERSON] технічного паспорта № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] ,, суд виходив з того, що технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, оскільки не встановлює будь-яких прав або обов`язків.

Outcome: partial