Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду та просить встановити юридичний факт належності йому, [PERSON], [INFO], уродженцю міста Харкова, громадянину України,ІІН [NUMBER], що постійно мешкає та зареєстрований у Московському районі міста Харкова за адресою: [ADDRESS],правовстановлюючого документу - Трудової книжки [NUMBER], виданої 10 жовтня 1975 р. ХСУ 501 треста «Сантехмонтаж 60» на ім'я [PERSON], [INFO]. Заявник посилається на те, що для нарахування пенсії за віком, він у червні 2017 р. надав до Управління ПФУ у Московському районі м.Харкова належну йому Трудову книжку [NUMBER], яка підтверджує його стаж роботи та знаходиться на його особистому збереженні. Зазначена Трудова книжка видана заявникові 10.10.1975 р. ХСУ 501 треста «Сантехмонтаж 60» на ім'я «[PERSON]», відповідно до його особистих даних у свідоцтві про народження, тоді як по-батькові заявнику у його актуальному паспорті записане «[PERSON]». Заявник вважає, що зазначена розбіжність у запису його по-батькові у Трудовій книжці та актуальному паспорті сталась у зв'язку з припущенням помилки під час видачі 19.11.1975 р. військового квитка, у якому його по-батькові замість «[PERSON]», як зазначено у свідоцтві про народження, записане - «[PERSON]». Після звільнення заявнику зі строкової військової служби у грудні 1977 року, він отримав новий паспорт громадянина України, де його по-батькові було зазначено також з помилкою, як у військовому квитку - «[PERSON]». Усі наступні особисті документи, які заявник отримував у подальшому, також мали по-батькові «[PERSON]». На теперішній час заявник не може виправити помилку у запису його по-батькові у Трудовій книжці, бо підприємство, яке здійснювало у ній первинні записи вже не існує, тому він вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту - факту належності йому Трудової книжки [NUMBER]. Встановлення зазначеного юридичного факту заявнику необхідно для подальшого оформлення його пенсії. В судовому засіданні представник заявника адвокат Фуженкова Н.Б., діюча на підставі договору про надання юридичної допомоги від 20.07.2017 р. та ордеру юридичної консультації №2 Червонозаводського району м.Харкова, підтримала вимоги [PERSON], просила їх задовольнити, надала пояснення відповідні вищенаведеному, в межах заяви. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного Фонду України у Московському районі міста Харкова в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином. У своїй заяві до суду представник просить слухати справу у його відсутності, проти заяви [PERSON] не заперечує. За таких підстав суд визнає за можливе розглядати справу за відсутності представнику УПФУ у Московському районі м.Харкова на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженець міста Харкова, громадянин України, ІІН [NUMBER], що постійно мешкає та зареєстрований у Московському районі міста Харкова за адресою: [ADDRESS], досягнувши пенсійного віку, у червні 2017 р. звернувся до Управління пенсійного Фонду України у Московському районі м.Харкова для підготовки необхідних документів для нарахування пенсії за віком, для чого надав Управлінню на розгляд особисті документи, в тому числі Трудову книжку, у якій знаходяться усі відомості про його трудову діяльність, та з якої буде нараховуватись його пенсія. Так, Трудова книжка [NUMBER] видана 10 жовтня 1975 р. ХСУ 501 треста «Сантехмонтаж 60» на ім'я [PERSON], [INFO], який, отримавши спеціальність слюсаря у ХПТУ №1, працював в управлінні до 18.11.1975 р. та був звільнений на підставі призиву до служби у РА. Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Трудова книжка є правовстановлюючим документом, бо він надає громадянину право на отримання пенсії. При огляді документів заявника Управлінням пенсійного фонду України у Московському районі м.Харкова були виявлені невідповідності його особистих даних у особистих документах, що позбавляє останнього можливості підтвердити свій трудовий стаж саме записом у зазначеній Трудовій книжці. Як вбачається з виданого 19.11.1975 р. на ім'я [PERSON] військового квитку серії [NUMBER], саме під час написання його особистих даних у військовому квитку була припущена помилка: по-батькові замість «[PERSON]», як зазначено у свідоцтві про народження заявника (актовий запис за №705, зроблений Жовтневим відділом РАЦС м.Харкова), записане по-батькові «[PERSON]». Після звільнення зі строкової військової служби у грудні 1977 року, усі наступні особисті документи [PERSON], також мали по-батькові «[PERSON]». Оскільки підприємство, яке здійснювало первинні записи у Трудовій книжці заявника, та ПТУ №1 на теперішній час вже не існують та неодноразово були реорганізовані, [PERSON] не може виправити помилки, які допущені у запису його по-батькові. Тому він вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту - факту належності правовстановлюючого документу - Трудової книжки. Поза судовим шляхом вирішити це питання заявник не може. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обов?'язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. За приписом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст.256, п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,зі змінами, внесеними Постановою ПВСУ №15 від 25.05.1998 р., п.12 зазначено, що на підставі суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад … трудової книжки. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Трудової книжки [NUMBER], виданої 10 жовтня 1975 р. ХСУ 501 треста «Сантехмонтаж 60» на ім'я [PERSON], [INFO], підтверджується наданими письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про народження [INFO] у м.Харкові [PERSON], батьками якого зазначені: [PERSON], за національністю українець та [PERSON], за національністю українка; військовим квитком серії [NUMBER], виписаним 19.11.1975 р. на ім'я [PERSON], який знаходиться у постійному зберіганні заявнику. У зазначеному документі всі особисті дані заявника: прізвище, ім'я, день, місяць та рік народження, місце народження, національність, освіта, цивільна спеціальність співпадають з даними з інших особистих документів, отриманих до виданого йому зазначеного військового квитка, в тому числі з даними Трудової книжки [NUMBER]; дипломом [NUMBER], отриманим [PERSON] у 1975 р. щодо здобуття професії слюсаря-вентиляційника; відомості щодо отриманої професії відповідають даним у військовому квитку та Трудовій книжці; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] 27.07.1978 р., відомості про шлюб зазначені у військовому квитку; архівними довідками, наданими заявникові у 2017 році про наявність відомостей щодо його роботи на підприємствах, які зазначені у Трудовій книжці [NUMBER]. Перелічені докази надають судові можливість прослідкувати та встановити факт того, що саме [PERSON], [INFO], у 1975 році отримав спеціальну освіту за фахом слюсаря-вентиляційника, за цією спеціальністю пішов працювати та у 1975 році отримав Трудову книжку [NUMBER], з 1975 по 1977 р. знаходився на строковій військовій службі та, повернувшись, продовжував працювати відповідно записів у зазначеній трудовій книжці. У якості обставин, які підтверджують факт належності [PERSON] Трудової книжки [NUMBER], що не підлягають доказуванню згідно зі ст.61 ч.3 ЦПК України, суд приймає легітимне Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова, від 16 квітня 2009 року ( справа за №2-1117/2009), яким вирішено: «Встановити факт родинних стосунків між [PERSON], [PERSON], померлою [INFO]. та [PERSON], померлим [INFO]., і вважати, що він їх син». Одночасно суд встановив факт родинних стосунків між [PERSON] та сестрою його батька [PERSON] та визнав за [PERSON] право власності на частину нерухомості по [ADDRESS], в порядку спадкування після матері та тітки. Рішення набрало законної сили, право власності на нерухомість зареєстроване належним чином. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вважає звернення [PERSON] до суду із заявою про встановлення юридичного факту законним, а заяву такою, що знайшла своє підтвердження належними та допустимими доказами та задовольняє її.

Outcome: approved