Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Заявник звернувся в суд із зазначеною заявою, якою просить встановити факт смерті його матері, мотивуючи свої вимоги тим, що його мати [PERSON] померла 19 лютого 2016 року, він поховав матір в м. Донецьку, але коли звернувся до органів РАЦСу для реєстрації смерті матері, йому було відмовлено в реєстрації смерті і видачі свідоцтва про смерть, оскільки мати померла в м.Донецьк і відповідно лікарське свідоцтво про її смерть йому видали в м.Донецьку, який є тимчасово не підконтрольною Україні території, тому просить встановити факт смерті матері для її реєстрації. Заявник подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на своїх вимогах наполягає. Зацікавлена особа відділ РАЦСу Волноваського райуправління юстиції просив розглянути справу в їхній відсутності, у зв'язку з чим справа у відповідності зі ст.169 ЦПК України слухалася за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно зі ст.256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У даному випадку для заявника має значення факт смерті померлої матері, оскільки це дає право зареєструвати її смерть. Іншим шляхом встановити цей факт він не може. Згідно ст.ст.256 п.8 ЦПК України суд\~розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті особи. У даному випадку орган РАЦСу листом за №03.2-25/1045 від 22.03.2016року відмовив заявнику у реєстрації смерті його матері, оскільки Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП встановлено, що будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.10). Згідно лікарського свідоцтва за №80 від 19.02.2016року, яке видано лікарем центру первинної медико-санітарної допомоги №9 м. Донецька, Донецької області, [PERSON] дійсно померла 19 лютого 2016 року в м.Донецьку, причина смерті церебральний атеросклероз (а.с.9). Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк, де померла [PERSON], є тимчасово не підконтрольною територією. Тому слід встановити факт смерті громадянки України для її реєстрації в державних органах РАЦСу. Допитані в судовому засіданні свідки показали: свідок [PERSON] показав суду, що він знає доньку заявника , підтримує з нею зв'язок і вона зателефонувала йому в лютому 2016 року, щоб він допоміг поховати її бабусю, підтвердив факт того що він виносив труну з покійною [PERSON] яка дійсно померла 19 лютого 2016 року, вони були на похованні. Свідок [PERSON] суду показав, що його знайомий [PERSON] запропонував йому відвезти його в м. Донецьк, він погодився. Він відвіз його до заявника на квартиру, там померла бабуся, і оскільки нікоми було виносити труну, він погодився допомогти, підтвердив факт того, що вони дійсно поховали [PERSON] З приведених доказів випливає, що в суду немає основ сумніватися в правдивості показань свідків, оскільки вони підтвердили пояснення заявника, крім того з наданих заявником документів встановлено, що його мати дійсно померла, тому суд вважає, що на підставі ст.256-259 ЦПК України необхідно установити факт її смерті. Цей факт має юридичне значення, він дає можливість зареєструвати смерть громадянки України. Відповідно до вимог ст. 257-1 ч.4 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,\~\~\~\~

Outcome: approved