Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилася [INFO], з 29.09.2001 року по [INFO] проживала однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] який помер [INFO]. Під час спільного проживання вели разом господарство, мали спільний бюджет, виконували всі права та обов»язки подружжя, а також виховували дітей [PERSON], [INFO] - доньку від першого шлюбу та їх спільного сина [PERSON], [INFO]. З 2001 року по 2005 рік вони разом проживали у [ADDRESS]. У 2005 році переїхали до м.Києва, де спільно проживали в її квартирі. Після переїзду до м. Києва у них народився син - [PERSON], [INFO]. Весь час вони проживали міцною дружньою сім»єю і [PERSON] відкрито називав себе батьком їх сина. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року було встановлено факт проживання їх однією сім»єю. Встановлення факту батьківства необхідно їй для внесення змін до актового запису про народження дитини та для призначення пенсії по втраті годувальника. Ухвалою судді від 19.07.2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі. В судовому засіданні представник заявника повністю підтримала вимоги заяви та просила суд про її задоволення. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. В своїх письмових поясненнях просили проводити судове засідання без їх участі та прийняти суд рішення, відповідно до вимог чинного законодавства. Вислухавши вступне слово представника заявника, допитавши свідків у справі в судовому засіданні, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця народилася [INFO]. В судовому засіданні представник заявника у справі пояснювала, що з 29.09.2001 року по 14.11.2015 року її довірителька проживала однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] який помер [INFO]. Під час спільного проживання вели разом господарство, мали спільний бюджет, виконували всі права та обов»язки подружжя, а також виховували дітей [PERSON], [INFO] - доньку від першого шлюбу та їх спільного сина [PERSON], [INFO]. З 2001 року по 2005 рік вони разом проживали у [ADDRESS]. У 2005 році переїхали до м. Києва, де спільно проживали в її квартирі. Після переїзду до м. Києва у них народився син - [PERSON], [INFO]. Весь час вони проживали міцною дружньою сім»єю і [PERSON] відкрито називав себе батьком їх сина. Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року було встановлено факт проживання їх однією сім»єю. Крім того, заявниця була обвінчана у храмі з гр. [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом, копія якого була надана суду. Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для внесення змін до актового запису про народження дитини та для призначення пенсії по втраті годувальника. В зв»язку з чим, вона і була вимушена звернутися до суду з даною заявою. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір»ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір»ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір»ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір»ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що заявниця у справі і гр. [PERSON] з 2001 року по 2015 рік проживали однією сім»єю без шлюбу, від яких у них народився син [PERSON]. Зазначили про те, що їх сім»я була дуже дружньою та міцною, [PERSON] називав їх спільну дитину з [PERSON] своїм сином, постійно гуляв з ним та приділяв йому багато уваги. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки є доведеними її представником в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved