Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11.01.2021 року у справі відкрито окреме провадження та призначено справу до розгляду. Заяву мотивовано тим, що заявник з січня 2010 року по вересень 2013 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . У середині березня 2010 року заявниця завагітніла від нього і [INFO] народила сина - [PERSON] . [PERSON] визнавав себе його батьком, однак подавати заяву про встановлення батьківства до державної реєстрації актів цивільного стану - не поспішав. [INFO] [PERSON] зареєструвала народження сина у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №109. Його ім`я та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою. За життя [PERSON] визнав себе батьком її дитини, щомісяця надавав їй матеріальну допомогу на його утримання і обіцяв подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини. Однак він не встиг цього зробити і [INFO] помер. Встановлення зазначеного факту - необхідно для оформлення спадщини [PERSON] після свого батька. Його спадкоємцем першої черги є його мати, [PERSON] . Тож, становлення факту батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] - може вплинути на цивільні права вищевказаної особи. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, надала пояснення по суті заяви та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, повністю погодилася із заявою та просила її задовольнити, а також суду пояснила, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її сином. Їй відомо, що з січня 2010 року по вересень 2012 року її син [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Заявник завагітніла та [INFO] народила сина - [PERSON] , який є її внуком. [PERSON] визнавав себе батьком дитини. Також вона зазначила, що визнає себе рідною бабусею [PERSON] . Із внуком підтримує родинні відносини. Також зазначила, що її син дуже хотів, щоб народився син, і він хотів назвати сина [PERSON] . Так і сталося, свого сина, [PERSON] , назвав [PERSON] . Представник заінтересованої особи Онуфріївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) начальник відділу Пахно В. звернулася до суду з заявою в якій просила розглянути справу (№399/1103/20) про встановлення факту батьківства призначену на 01.03.2021 року без участі представника відділу. Заперечень по справі не мають, вирішення питання покладають на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з початку 2010 року до початку 2013 року [PERSON] із [PERSON] проживали як сім`я за адресою [ADDRESS] . Жили вдвох, і поруч мати [PERSON] , а саме [PERSON] , оскільки будинок на два входи. [PERSON] є бабусею для [PERSON] , який народився [INFO] . Коли народився [PERSON] , заявниця з [PERSON] та їхнім сином продовжували проживати за адресою [ADDRESS] . Свідок повідомила, що є хрещеною матір`ю [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, за життя він визнавав себе батьком дитини, завжди приділяв дитині увагу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, [PERSON] батько [PERSON] . Заявниця із [PERSON] почали разом жити в 2010 році в будинку, за адресою [ADDRESS] . В період вагітності заявниці товаришували, спілкувалися, після народження сина повернулися проживати до будинку матері [PERSON] за вказаною адресою. Жили як сім`я, [PERSON] любив свого сина, добре до нього ставився. Дуже був радий, що в нього був син, вів себе як батько, допомагав заявниці в усьому. Зазначила, що сім`ями виходили на прогулянку з дітьми, ходили один до одного в гості. Коли заявниця була в селі, то по телефону підтримували спілкування. [PERSON] визнає [PERSON] як внука, він до неї приїжджає в гості, рідко, можливо через карантинні обмеження, але приїжджає. Суд, вислухавши учасників справи, свідків та дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданий 15.02.2011 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. У зазначеному свідоцтві прізвище, ім`я та по батькові дитини записано « [PERSON] », матір`ю дитини зазначено « [PERSON] », а в графі відомості про батька зазначено: « [PERSON] » (а.с.11). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України видно, що [PERSON] , [INFO] , актовий запис від 15.02.2011 року №109, складений Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, народився в м. Кременчук, Полтаської області. Відомості про батька зазначено [PERSON] , громадянин України, відомості про матір зазначено [PERSON] , громадянка України. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.14). Згідно довідки відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області за підписом начальника А. Кочкадамян від 21.12.2020 року №17770/115/108/02-2020 вбачається, що співробітниками ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області проведено розгляд по зверненню [PERSON] з приводу підтвердження факту спільного проживання за адресою [ADDRESS] , разом з співмешканцем гр. [PERSON] , [INFO] , та його матір`ю [PERSON] , [INFO] , в період з 2010 року до початку 2013 року. З даної довідки також видно, що в ході проведення розгляду встановлено, що дійсно з 2010 року до початку 2013 року [PERSON] спільно проживала та вела спільний побут разом з співмешканцем гр. [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . (а.с. 39). Згідно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 01.09.2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області видно, що [PERSON] помер [INFO] в м. Кременчук, Полтаської області (а.с. 13). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00029428716 від 03.02.2021 року видно, що [PERSON] народився [INFO] в м. Кременчук, Полтаської області, та помер [INFO] в м. Кременчук, Полтаської області, Громадянин України (а.с.40). Згідно з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63259299 від 22.01.2021 року наданого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович А.М., за параметрами запиту [PERSON] , дата смерті [INFO] , у Спадковому реєстрі - номер спадкової справи у спадковому реєстрі 54107634, стан - чинний, номер у нотаріуса - 19/2013, місце заведення - Полтавська обл., Кременчуцький міський, Друга кременчуцька державна нотаріальна контора, дата заведення - 29.01.2013 року, місце зберігання - Друга кременчуцька державна нотаріальна контора, 39621, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Приходька, 90 (а.с.38). Відповідно до листа завідувача Другої кременчуцької державної нотаріальної контори І.М. Сороколат від 12.02.2021 №108/01-16 наданого у відповідь на ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09.02.2021 року вбачається, що в Другій Кременчуцькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №19/2013 від 29.01.2013 року №44, після померлого [INFO] [PERSON] . В спадковій справі є претензія кредитора - ПАТ «ПУМБ», від інших осіб заяви про прийняття спадщини - відсутні, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 60). Відповідно до листа Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Онуфріївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17.09.2020 року №789-22.18-27 щодо встановлення факту батьківства, зазначеним органом повідомлено [PERSON] про те, що згідно ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду та повідомлено, що судове рішення про встановлення факту батьківства є підставою для внесення змін в актовий запис про народження дитини. У зв`язку з викладеним рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті (а.с.15). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, а саме матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Суд також враховує, що у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Приймаючи рішення суд діє виключно в інтересах майбутніх прав та обов`язків дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктами 2.13, 2.13.1 наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані заявником відповідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України судом вважаються належними та допустимими і вони свідчать про обґрунтованість та законність вимог заяви. Аналізуючи пояснення учасників справи, свідків, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що факт батьківства знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, померлий [PERSON] є батьком сина заявниці - [PERSON] , а тому враховуючи, що вказаний факт неможливо встановити іншим чином, і він має юридичне значення, оскільки впливає на оформлення спадщини, суд вважає можливим задовольнити заяву. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України заявник не ставить вимогу про стягнення понесених ним судових витрат, а тому суд відносить вказані витрати за його рахунок.

Outcome: approved