Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, в обґрунтування якої вказав, що [INFO] року в м.Макіївка помер його дядько - [PERSON], [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, виданим на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Маючи намір зареєструвати смерть дядька відповідно до українського законодавства, він звернувся до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, де отримав відмову, так як надане ним на підтвердження смерті дядька лікарське свідоцтво за своєю формою не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006року№545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Вказуючи на це, заявник просить суд встановити факт смерті його дядька - [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року в м. Макіївка Донецької області. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просив суд його заяву задовольнити. Заінтересована особа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника, що не перешкоджає судовому розгляду. Вислухавши пояснення заявника та надавши оцінку дослідженим у справі доказам, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрований і мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5 ). Дядько заявника - [PERSON], родинний зв'язок між якими знайшов своє достатнє документальне підтвердження, постійно проживав в м. Макіївка Донецької області, де [INFO] року у віці 72 років помер. Смерть [PERSON] настала в Клінічній рудничній лікарні м.Макіївка від набряку головного мозку, внутрішньомозкового крововиливу при гіпертонічній хворобі. Факт смерті дядька заявника на території м.Макіївка був також підтверджений в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON], яка суду пояснила, що вона є молодшою донькою померлого [PERSON], живе в м.Прилуки, а до цього декілька років проживала в Києві. Незважаючи на те, що батьки розлучилися, коли вона була ще маленькою, вона продовжувала спілкуватися з батьком, здебільшого по телефону. Приблизно 28 червня 2018року їй зателефонувала сусідка батька з м.Макіївки і повідомила, що батько захворів та доправлений до лікарні. Наступного дня вона прибула до лікарні, і інформація про хворобу батька підтвердилась. Вона залишилась в лікарні, пробувши там приблизно добу. А наступного дня її батько помер. Як стало відомо,причиною його смерті був набряк головного мозку. Поховання батька вона здійснювала самостійно за власний рахунок. В підтвердження смерті дядька заявником надано лікарське свідоцтво про смерть від 02.07.2018 року №586, видане на території, яка тимчасово не контролюється українською владою та де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень, які суд не приймає в якості доказів, проте відповідно до міжнародної і Європейської практики («Намібійські винятки») оцінює їх у сукупності з доказами, здобутими в ході судового розгляду. Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами). Частиною першою статті 6 цього Закону повноваження щодо державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 317 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події. Згідно письмової відповіді Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 06.07.2018 року, куди звернувся заявник, в реєстрації смерті [PERSON] йому було відмовлено через відсутність у нього належних документів на підтвердження вказаного факту і роз'яснено можливість встановлення факту смерті особи, померлої на непідконтрольній українській владі території, в судовому порядку. Саме ця обставина змусила заявника звернутися з даною заявою до суду. Згідно відомостей Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 09.07.2018 року, актовий запис про смерть [PERSON], [INFO], в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній. Оскільки факт смерті, який просить встановити заявник, породжує для нього правові наслідки, які не пов'язуються з подальшим вирішенням спору про право, і інша позасудова процедура одержання документа, який посвідчував би факт смерті відсутня, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів заявника заяву про встановлення факту смерті задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved