Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що він є спадкоємцем [PERSON] , померлого [INFO] , з яким проживав до дня його смерті. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,16 га, яка розташована на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області. Померлим [PERSON] 21 листопада 2002 року було складено заповіт, посвідчений секретарем Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області, згідно якого спадкоємцем після смерті [PERSON] є заявник. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті[PERSON] , але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не зміг через відсутність встановленого факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим звернувся до суду з зазначеною заявою. У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, але представник заявника надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його та заявника відсутність, заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18 жовтня 2005 року Виконкомом Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (а.с. 4), який на випадок своєї смерті залишив заповіт на ім`я [PERSON] , заявника по справі, посвідчений секретарем Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області 21 листопада 2002 року, який на день смерті [PERSON] не змінювався та не скасовувався (а.с. 6). Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області 01 березня 2002 року, [PERSON] , заявник по справі, на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Згідно довідок № 453 від 13 квітня 2020 року, № 527 від 26 травня 2020 року, виданих Холмською сільською радою Арцизького району Одеської області, акта опитування свідків від 13 квітня 2020 року, померлий [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 17 жовтня 2000 року по день своєї смерті, тобто по [INFO] , проживав без реєстрації спільно з [PERSON] , заявником по справі, за адресою: [ADDRESS] , та вони вели спільне господарство (а.с. 10, 11, 24). Відповідно до довідки № 454 від 13 квітня 2020 року, виданої Холмською сільською радою Арцизького району Одеської області [PERSON] , заявник по справі, здійснював поховання [PERSON] (а.с. 9). За життя [PERSON] належала земельна ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,16 га, яка розташована на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 460094 від 15 жовтня 2001 року, виданого на підставі рішення Холмської сільської ради народних депутатів Арцизького району Одеської області № 86 від 22 серпня 2001 року (а.с. 5). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 245/02-14 від 10 квітня 2020 року Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Терзійському І.П., заявнику по справі, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с. 8). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 26463130 від 22 березня 2011 року, інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 60323793 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 60323890 (заповіти/спадкові договори) від 26 травня 2020 року, листа № 331/01-16 від 26 травня 2020 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , заведена спадкова справа, спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , заявник по справі; свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 7, 25, 26, 27). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладенау п. 2, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Просудову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 29 ЦК Українимісцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день своєї смерті, яка наступила [INFO] , однак на момент своєї смерті проживав без реєстрації спільно зі спадкоємцем [PERSON] , заявником по справі, за місцем реєстрації останнього за адресою: [ADDRESS] , та вони вели спільне господарство. Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями свідків. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з [PERSON] на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому спір про встановлення даного факту відсутній. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, суд прийшов до висновку про задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. На підставі ст. ст. 29, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved