Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що [INFO] року померла її рідна сестра - [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом після її смерті був її чоловік - [PERSON], який проживав та був зареєстрований у квартирі разом з сестрою на день її смерті. Інших спадкоємців за законом першої черги після смерті сестри не має. [INFO] року [PERSON] помер. Заявник є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] Його дружина та сестра, померли раніш нього, дітей вони не мали. Братів, сестер у померлого також немає. Заповіту він не залишив. У 2011 року сестра заявника перенесла ішемічний інсульт. Після чого покращення її здоров'я не було. У травні 2012 року вона знов потрапила до лікарні у зв'язку з погіршенням самопочуття, постійним запамороченням та шумом в голові, загальною слабкістю. Заявник була змушена переїхати жити до своєї сестри, так як її чоловік допомагати їй не міг, оскільки сам був хворою людиною та сам також потребував сторонньої допомоги. Заявник доглядала за ними, купувала продукти, готувала їжу, прала, слідкувала за чистотою квартири. Увесь цей час вони вели спільний сімейний бюджет та підтримували відносини як члени родини. Після смерті сестри заявниця продовжувала мешкати у квартирі разом з чоловіком сестри, оскільки він дуже тяжко переніс її смерть, взагалі став немічним та менш ніж через чотири місяці помер. Заявник займалася похованням і сестри, і її чоловіка - [PERSON] У зв'язку з викладеним заявник звернулась до суду з завою про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем понад п'ять років до часу відкриття спадщини. Заявник підтримала доводи заяви та просила її задовольнити, справу розглядати за її відсутністю. Представник зацікавленої особи - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилися, просили слухати справу у відсутність їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. За приписами ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] року померла - [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 12777. Спадкоємцем за законом після її смерті був її чоловік [PERSON], який проживав та був зареєстрований у квартирі разом з померлою на день її смерті. [INFO] року помер чоловік сестри - [PERSON], відповідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області року, актовий запис № 1496. [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON]. Заявник [PERSON] з травня 2012 року проживала разом з сестрою та її чоловіком за адресою: [ADDRESS], доглядала за ними, купувала продукти, готувала їжу, вели єдиний сімейний бюджет та підтримували відносини як між членами родини. Після смерті сестри заявниця продовжила жити у квартирі разом з чоловіком сестри [PERSON], займалася похованням і сестри [PERSON] та її чоловіка [PERSON] Факт проживання заявника та [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини підтверджується: актом про проживання у квартирі від 22.02.2018 року випискою з історії хвороби Лікувально- діагностичного центру « Лорітом», де її сестра [PERSON] знаходилась на лікуванні з 06.09.2016 р. по 21.09.2016 року, з якої вбачається, що [PERSON] у супроводі заявника [PERSON] була доставлена у лікарню; договором - замовленням на організацію та проведення поховання № 294/с-9 від 27.01.2018 року [PERSON], згідно якого замовником є заявник [PERSON] Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування»при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Тобто, сім'ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Ці права і обов'язки не обов'язково мають бути обов'язками щодо взаємного утримання. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для встановлення факту проживання заявника [PERSON] разом з [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років.

Outcome: approved