Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, вказавши, що вона [PERSON] 28 вересня 1985 року уклала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей: [PERSON]. В червні 1993 року Виконавчим комітетом Довгинцівської ради народних депутатів був виданий ордер на жиле приміщення № [NUMBER] на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON], в якому зазначено, що дана квартира надається її чоловіку - [PERSON], їй - [PERSON] та двом дітям - [PERSON] та [PERSON]. Тобто, в даному ордері допущено помилку і зазначено по батькові заявниці «[PERSON]» замість [PERSON], як вона і значиться за свідоцтвом про народження, паспортом та іншими документами. На даний час заявниця має намір приватизувати дану квартиру, але в зв'язку з тим, що в Ордері на жиле приміщення допущена помилка в написанні її по батькові замість [PERSON] зазначено «[PERSON]», тому це унеможливлює їй розпоряджатись даним майном та здійснити його реєстрацію. Тому вона звернулась до суду із зазначеною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON], 13.12.2016 року звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, свою заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заявника [PERSON], 13.12.2016 року звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заяву [PERSON] підтримує у повному обсязі та наполягає на її задоволенні. Заінтересована особа [PERSON] 13.12.2016 року звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заяву [PERSON] визнає у повному обсязі та не заперечує проти її задоволення. Заінтересована особа [PERSON], 13.12.2016 року звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заяву [PERSON] визнає у повному обсязі та не заперечує проти її задоволення. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривий Ріг радив судове засідання не з'явився, до суду 13.12.2016 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника виконкому, при винесенні рішення виконком покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу. Факт, належності правовстановлюючого документу встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та надала про це відповідні докази. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]), народилася [INFO] року у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, її батьками є - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про її народження. 28 вересня 1985 року заявник уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кривого Рогу, актовий запис № 914. При реєстрації шлюбу заявник взяла прізвище свого чоловіка - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу та відповідним штампом в її паспорті громадянина України на аркуші №10. Від даного шлюбу у заявниці є двоє повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження. В червні 1993 року Виконавчим комітетом Довгинцівської ради народних депутатів був виданий ордер на жиле приміщення № 136 на підставі рішення Виконкому № 219/1 від 11 червня 1993 року на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] в якому зазначено, що дана квартира надається [PERSON] з родиною із трьох чоловік: [PERSON] (дружина); [PERSON] (син); [PERSON] (дочка). Тобто, в даному ордері допущено помилку і зазначено по батькові заявниці «[PERSON]» замість [PERSON], як вона і значиться за свідоцтвом про народження, паспортом та іншими документами. Заявниця зазначила що про дану помилку в документах не знала, так як не бачила до 2016 року даного [PERSON], а тільки зі слів свого чоловіка знала що дана квартира видана була їм на всю сім'ю, тобто на чотирьох людей. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть ( л.с. 19 ). Після його смерті спадкова справа не відкривалась, так як у останнього було відсутнє майно у власності, яке б могло війти до спадщини. На даний час заявниця має намір переоформити договір найму квартири та приватизувати дану квартиру, в зв'язку з чим, вона знайшла та передивилась всі збережені документи померлого чоловіка і виявила там вищезазначений Ордер на жиле приміщення. Ознайомившись з ним заявниця виявила, що допущена помилка в написанні її по батькові замість [PERSON] зазначено «[PERSON]», що унеможливлює їй розпоряджатись даним майном та здійснити його реєстрацію. Відповідно до свідоцтва про народження заявниці, її паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтва про укладання шлюбу, в свідоцтвах про народження сина та дочки, в трудовій книжці, в пенсійному посвідченні, в довідці з місця проживання та в усіх інших документах по батькові заявниці є «Валентинівна», в той час як у ордері на жиле приміщення № 136 на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] по батькові заявниці зазначено як «[PERSON]», в зв'язку з чим у виникла проблема пов'язана з доведенням належністю їй даного документа. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частина 2 ст. 256 ЦПК України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб'єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України « про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведена належність заявнику [PERSON] на жиле приміщення № [NUMBER] виданого в червні 1993 року Виконавчим комітетом Довгинцівської ради народних депутатів на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Оскільки, невідповідність в написанні по батькові заявниці в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявником права на володіння та розпорядження даним майном, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності заявниці [PERSON] на жиле приміщення, як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved