Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Заявник [PERSON] у березні 2018 рокузвернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що заповіт від 29 квітня 2003 року, посвідчений секретарем Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області і зареєстрований в реєстрі за №50 на ім'я [PERSON], складений його мамою, [PERSON], яка померла [INFO] року в місті Харків, актовий запис про смерть №651 від 12 січня 2009 року; а також встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності документа, зокрема, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в колективному сільськогосподарському підприємстві «Обрій» розміром 4,72 в умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданому на ім'я [PERSON] на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року №152, зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №243 належить його мамі, [PERSON], яка померла [INFO] року в місті Харків, актовий запис про смерть № 651 від 12 січня 2009 року. Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері, він задля оформлення спадщини вирішив звернутися до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Сумської області із заявою про прийняття спадщини. Приватний нотаріус надала роз'яснення з приводу неможливості оформлення спадщини матері в зв'язку з існуючими розбіжностями у написанні імені спадкодавця у різних правовстановлюючих документах. Зокрема в заповіті від 29.04.2003 року, посвідченому секретарем виконкому Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області та зареєстрованому в реєстрі за №50 на ім'я [PERSON], що складений [PERSON], ім'я спадкодавця зазначено як «[PERSON]». Аналогічно ім'я матері, як «[PERSON]», зазначено і в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в колективному сільськогосподарському підприємстві «Обрій» розміром 4,72 в умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданому на ім'я мами на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 17.05.1996 року №152, зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №243. Просить суд заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду відзив, згідно якого заяву визнає у повному обсязі, не заперечує проти прийняття рішення про встановлення тих фактів, про які просить заявник, а також просить суд заяву розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи - Білопільської районної державної адміністрації Сумської області в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши доводи заявника та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частин 1, 2 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] року, батьками його є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 17 лютого 1953 року Дмитрівським сільським ЗАГС Білопільського району Сумської області (а. с. 11). 29 квітня 2003 року [PERSON] зробила розпорядження, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON], що підтверджує заповіт, посвідчений секретарем Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за №50 (а. с. 12). [PERSON] працювала в місцевому сільгосппідприємстві та мала у власності земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в колективному сільськогосподарському підприємстві «Обрій», що підтверджує сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року №152 розміром 4, 72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), зареєстрований 14 червня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №243 (а. с. 16). [INFO] року [PERSON], померла, про що 12 січня 2009 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №651, що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 12 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №4 Харківського міського управління юстиції (а. с. 14). Вивченням заповіту та сертифікату на право на земельну частку (пай) встановлено, що у них помилково вказано ім'я матері заявника «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, заява [PERSON] про встановлення юридичних фактівмає для заявника юридичне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved