Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання особи недієздатною, призначення опікуна. В обґрунтування заяви вказала, що її син [PERSON], [INFO], у зв»язку з психічним захворюванням- тяжкою розумовою відсталістю, є інвалідом першої групи довічно, з 1993 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра у поліклініці Покровської центральної районної лікарні. Враховуючи, що її син за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном над ним. В судовому засідання заявник підтримала заяву, наполягала на її задоволенні. Представник органу опіки та піклування Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, згідно наданої письмової заяви, підтримав заяву, наполягав на її задоволенні, просить розглядати справу без участі їх представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO], які разом проживають за адресою: [ADDRESS] (а. с.4). Згідно довідки №1058 від 03.08.2016 року поліклініки Покровської ЦРЛ [PERSON], 1986 року народження, перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом: тяжка розумова відсталість (а.с.6). Згідно довідки МСЕК №261035 від 23.11.2011 року [PERSON] встановлена перша група інвалідності з дитинства безстроково, потребує постійного стороннього догляду та нагляду (а.с.7). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 46 від 23.03.2017 року [PERSON] виявляє помірну розумову відсталість, в силу виразності захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує призначення опіки. ( а.с. 23-25). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім»ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Близькими родичами, відповідно до ст. 52 ЦК України є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач, усиновлений,, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування,, член сім»ї або близький родич цих осіб. Відповідно до норм сімейного законодавства термін «член сім'ї» застосовується щодо осіб, пов'язаних сімейними правами та обов'язками. Це можуть бути особи, які проживають однією сім'єю, члени різних родин (брати і сестри), колишні члени сім'ї (розлучені подружжя). Як вбачається з матеріалів справи заявниця [PERSON] є матір»ю [PERSON] Встановлення опіки над фізичною особою у разі визнання її недієздатною передбачено нормами ст. 60 ЦК України, зокрема за поданням органу опіки та піклування. Згідно подання органу опіки та піклування, наданого до матеріалів справи, призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] у разі визнання його недієздатним у судовому порядку є доцільним і відповідатиме інтересам [PERSON] ( а.с. 10-11). Таким чином, вказаними вище нормами матеріального закону чітко визначений порядок призначення опікуна фізичній особі, яка визнана судом недієздатною, та звільнення особи, призначеної опікуном, від виконання обов'язків опікуна. Відповідно до ст. 234 ЦПК України справа про визнання особи недієздатної вирішується у складі одного судді та двох присяжних засідателів. Відповідно до Закону України « Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ за участю присяжних» від 09.02.2017 року якщо до набрання чинності цим Законом судовий розгляд справи за участю народних засідателів розпочато, але не закінчено, після набрання чинності цим Законом особи, які брали участь як народні засідателі, вважаються присяжними. Порядок розгляду судом справ про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна також регулюється главою 2 розділу ІУ ЦПК України. У відповідності до ч.1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Отже, з урахуванням наведених вище норм права питання про призначення недієздатній особі опікуна вирішується судом в порядку окремого провадження розгляду справ за заявою особи, яка бажає бути опікуном і відноситься до членів осіб недієздатної особи або до її близьких родичів, незалежно від їх спільного проживання, за поданням органу опіки та піклування, підготовленого, зокрема, за наслідками розгляду заяв осіб, які виявили бажання бути опікунами недієздатної особи, або за заявою психіатричного закладу, в якому знаходиться недієздатна особа. При цьому, у будь-якому разі, повинно бути подання органу опіки та піклування для вирішення судом питання призначення недієздатній особі опікуна. Відповідно до ст. 67 ЦК України опікун зобов»язаний дбати про підопічного про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved