Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги заявник мотивує тим, що він народився [INFO] в с.Малнів Мостиського району Львівської області. Вказує, що згідно свідоцтва про його народження його батьками зазначені: батько [PERSON] , який записаний за вказівкою матері, хоча фактично його батьком є [PERSON] та матір [PERSON] . Зазначає, що його батьки на час його народження не перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з чим у його свідоцтві про народження зазначено прізвище батька « [PERSON] » (дівоче прізвище матері). Покликається на те, що [INFO] його батьки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та стали проживати разом, однак [INFO] останній помер. Зазначає, що [INFO] померла його баба (по родинній лінії батька) - [PERSON] . Вказує на те, що після смерті баби [PERSON] відкрилась спадщина, однак, реалізувати свої права на спадщину він не може через відсутність документів, які підтверджують факт родинних відносин між ним та його померлим батьком [PERSON] , оскільки дані про батька записані у його свідоцтві про народження за вказівкою матері. Зазначає, що даний факт можуть підтвердити в судовому засіданні свідки. З огляду на наведене, просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , котрий помер [INFO] є його (заявника [PERSON] ) батьком. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просить суд такі задовольнити. Представник заінтересованої особи - Мостиського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що покладає вирішення спору на розсуд суду та просить суд розглянути справу у їх відсутності. Заінтересована особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву-повідомлення №441/01-16 від 13.05.2020р., а також копію спадкової справи №404/2019, заведену після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Просить справу розглядати у його відсутності Заслухавши пояснення заявника, показання свідків та дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , поданого заявником [PERSON] , вбачається, що він народився [INFO] в с.Малнів Мостиського району Львівської області, а його батьком у графі «батько» зазначений « [PERSON] », а його матір`ю у графі «мати» зазначена « [PERSON] ». Згідно листа-відповіді №1356/16.26-06-23, наданої Мостиським РВ ДРАЦС ГТУЮ Львівської області 13.12.2019р., - реєстрація народження заявника [PERSON] проводилась відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та матері заявника [PERSON] серії [NUMBER] слідує, що такі уклали шлюб [INFO] та матір після реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». У свідоцтві про смерть [PERSON] серії [NUMBER] зазначена дата його смерті [INFO] , місце смерті - с.Малнів Мостиського району Львівської області. Із свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився [INFO] , а у його графі «батько» зазначений « [PERSON] », а у графі «мати» [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , - [PERSON] померла [INFO] , місце смерті с.Малнів Мостиського району. Також із довідки №1131, виданої виконавчим комітетом Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 04.09.2019р. вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: с.Малнів Мостського району Львівської області. На час смерті разом із нею були зареєстровані та проживали: її онук [PERSON] (заявник) та невістка [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи №404/2019, заведеної після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , зокрема заяви рідної дочки останньої [PERSON] , - така відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь внука померлої - [PERSON] (заявника). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є хресною заявника та троюрідною сестрою померлого [PERSON] , який одружився з матір`ю заявника [PERSON] , коли останньому виповнилося чотири роки, а після одруження у них народилась ще й дочка. Підтвердила той факт, що померлий [PERSON] , котрий трагічно загинув у 1983 році в результаті ДТП,- був батьком заявника [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є рідною сестрою заявника та дочкою померлого [PERSON] , який є також батьком заявника [PERSON] . Встановлення факту батьківства [PERSON] по відношенню до заявника [PERSON] має юридичне значення, так як надає заявнику підстави для реалізації свого права на оформлення спадщини після смерті його баби [PERSON] , однак через відсутність підтвердження даного факту, заявник не може оформити свої спадкові права. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. У відповідності до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, Закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Враховуючи те, що заявник народився у 1978 році, суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім`ю, а саме норми ч.2 ст.53 КпШС України. Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно ст.55 КпШС, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт того, що [PERSON] , котрий помер [INFO] , визнавав себе батьком заявника [PERSON] , так як брав участь у його вихованні, до укладення шлюбу з його матір`ю [PERSON] (тобто, після його (заявника) народження), так і після укладення 23.05.1981р. шлюбу із останньою. З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази свідчать про наявність підстав для встановлення факту батьківства [PERSON] , котрий помер [INFO] щодо заявника [PERSON] . Оскільки встановлення зазначеного юридичного факту батьківства, про який просить заявник [PERSON] має значення для належного оформлення його спадкових прав та враховуючи, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження даного факту, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved