Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Заявник звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт, що Державний акт про право приватної власності на землю, серії ЗП-С-10-25141, виданий 04 липня 2005 року головою Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі рішення виконавчого комітету Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 15 листопада 1994 року F 68, виданий на імFя [PERSON] належить [PERSON], померлої 20 листопада 2014 року. Заяву мотивує тим, що 20 листопада 2014 року померла рідна тітка його батька [PERSON] Він є спадкоємцем четвертої черги за законом. Спадкоємці іншої черги відсутні. Він прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем, однак оформити спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] він не має можливості, оскільки у правовстановлюючому документі допущена помилка у написанні прізвища спадкодавця. Встановити факт належності спадкодавцю [PERSON] Державного акту про право приватної власності на землю в позасудовому порядку не є можливим. В судове засідання заявник не зFявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи - Мелітопольська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не зFявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З рішенням суду згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звFязку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 01 січня 1926 року народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії ІІ-ЧО F 448204 /а.с.11/. За життя на імFя [PERSON] були видані паспорт громадянина України, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, посвідчення ветерана праці /а.с.6,7/. 20 листопада 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ЖС F 310000 /а.с.8/. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке належить [PERSON], а саме присадибну ділянку, площею 0,1692 га, розташована в с. Семенівка Семенівської сільської ради, на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, серії ЗП-С-10-25141, виданий 04 липня 2005 року головою Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі рішення виконавчого комітету Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 15 листопада 1994 року за F 68 /а.с.9/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2018 року було встановлено факт, що заявник проживав однією сімFєю із [PERSON], яка померла 20 листопада 2014 року, в період з 2004 року по 20 листопада 2014 року /а.с.10/. Отже заявник є спадкоємцем четвертої черги, інші спадкоємці відсутні. Однак, заявник не має можливості оформити спадщину, оскільки в правовстановлюючих документах були зроблені помилки в написанні прізвища спадкодавця. Так, прізвище, імFя та по батькові спадкодавця F [PERSON], а у Державному акті про право власності на землю її прізвище зазначено як «Солонович» /а.с.9/. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заявнику необхідно для прийняття спадщини. Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства»). В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імFя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імFям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим встановити факт, що Державний акт про право приватної власності на землю, серії ЗП-С-10-25141, виданий 04 липня 2005 року головою Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі рішення виконавчого комітету Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 15 листопада 1994 року F 68, виданий на імFя [PERSON] належить [PERSON], померлої 20 листопада 2014 року.

Outcome: approved