Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності документа в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка в розмірі 3,5672 га, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, у державному акті на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданому 14 червня 2002 року на підставі розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області № 167 від 31.05.2002 власником зазначена [PERSON], що не відповідає паспортним даним заявника. Встановлення факту належності заявнику, [PERSON] вищезазначеного державного акту необхідне для укладення договору оренди зазначеної земельної ділянки. Представник заявника до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги викладені його довірителем він підтримує у повному обсязі з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи надав клопотання про підтримку заяви [PERSON] та розгляд справи без його участі. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, вказані в документі, не збігаються з прізвищем, іменем, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом установлено, що 14 червня 2002 року на підставі розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області № 167 від 31.05.2002 на ім'я заявника [PERSON] було видано Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, площею 3,5672 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 5). У вищезазначеному документі ім'я заявника помилково зазначено «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», що не відповідає даним зазначеним у її паспорті заявника. (а.с. 4). Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення належності їй державного акту на право власності на землю з метою продовження дії договору оренди землі. Через допущену помилку в зазначеному вище правовстановлюючому документі [PERSON] позбавлена можливості вчиняти дії щодо користування належною їй земельною ділянкою, зокрема укладати договори оренди. Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази у їх сукупності суд уважає доведеним факт належності заявниці державного акту на право приватної власності на земелю площею 3,5672 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серія [NUMBER] від 14 червня 2002, виданого підставі розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області № 167 від 31.05.2002. На підставі викладеного,

Outcome: approved