Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою зазначивши, що на даний час вона не досягла повноліття, однак з вересня 2017 року вона почала зустрічатися з [PERSON], а з січня 2018 року вони проживають однією сім'єю та мають спільне господарство. Вони мають намір зареєструвати шлюб, на даний час вона знаходиться на дванадцятому тижні вагітності та бажає, щоб дитина народилася в законному шлюбі. Її батьки та майбутній чоловік не заперечують щодо надання їй права на шлюб, тому вона просить суд надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, заявник на вимогах наполягає, заінтересовані особи вимоги визнали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів. З матеріалів справи судом встановлено, що заявник [PERSON] [INFO], станом на дату розгляду справи не досягла повноліття (а.с.4 - копія паспорта) та згідно висновку ВКК № 105/855 перебуває з приводу вагітності (станом на 04.06.2018 р. 12 тижнів) на обліку в жіночій консультації комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 10» Криворізької міської ради (а.с.12). Згідно з ч. 3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно зі ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб закріпила Загальна Декларація прав людини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р. У ст.16 Декларації зазначено, що чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 2. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст.23 Міжнародного пакту про громадянську та політичні права, «за чоловіками та жінками, які досягли шлюбного віку, визнається право на одруження і право засновувати сім'ю». Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено в ст. 12 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, - це особисте немайнове право фізичної особи, яке реалізуються після настання певного юридичного факту. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст. 234 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] на час розгляду справи не досягла шлюбного віку, але має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім'ї, її батьки на укладення шлюбу згодні, заперечення щодо задоволення заяви відсутні, намір сторін створити сім'ю є свідомим, обміркованим і добровільним спільним рішенням, відповідає інтересам заявника та інтересам майбутньої дитини, що забезпечить стабільність відносин між подружжям та охорону інтересів майбутньої дитини, тому суд вважає, що вимоги про надання права на шлюб підлягають задоволенню Судові витрати відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved