Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України в неповнолітньому віці разом з батьком станом на 24.08.1991 року і по даний час. Свої вимоги мотивує тим, що він народився 23.07.1982 року в селі Рибці Полтавського району, Полтавської області та постійно без виїзду проживав на території України від народження та по даний час, в тому числі станом на 24.08.1991 року, але до цього часу не має паспорта громадянина України чи громадянина іншої держави. Заявник звернувся до Державної міграційної служби України в Полтавській області для отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено, оскільки не були надані документи підтверджуючі реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року, рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання в неповнолітньому віці разом з батьками на території України станом на 24.08.1991 року. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили суд її задовольнити посилаючись на викладені у заяві обставини. Представник заінтересованої особи вважає, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження факту проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України. Відповідно до ухвали суду від 11.03.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду. Суд заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Заявник звернувся до Державної міграційної служби України в Полтавській області для отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено, оскільки не були надані документи підтверджуючі постійне проживання в неповнолітньому віці на території України разом з батьками (або одним із них) станом на 24.08.1991 року, рекомендовано звернутись до суду. [PERSON] народився 23.07.1982 року в селі Рибці Полтавського району, Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-КЕ №365531. Батьками заявника є [PERSON] та [PERSON]. Батько заявника [PERSON] народився [INFO] в с.Рибці Полтавського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно паспортних даних був зареєстрований та проживав в [INFO] з 01.12.1980 р. по 14.05.1988 р., а з 01.06.1988 р. в м.Полтаві по вул.Балтійська,7. Відповідно до ч 2 ст.\~315\~ЦПК\~України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України\~«Про\~громадянство\~України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст.\~3\~Закону\~України\~«Про громадянство\~України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року N 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006), громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів, підтверджуючих, в тому числі, і його проживання на території України в неповнолітньому віці разом з батьками станом на 24.08.1991 року. Разом з тим, факт проживання заявника на території України станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) встановлений рішенням Київського районного суду м.Полтави від 06.08.2018 року. Відповідно до п.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що являється батьком [PERSON], і підтвердив що його син з народження і на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) проживав разом з ним в селі Рибці, а потім в м.Полтава, і на даний час проживає в м.Полтаві. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], повідомили суду, що [PERSON] дійсно з моменту народження і станом на 24.08.1991 року проживав разом зі своїм батьком [PERSON] і на даний час проживає в Україні. Дослідженими в справі доказами встановлено, що заявник проживає у м. Полтава, звертався до Київського районного відділу м. Полтаві УДМС України в Полтавській області з заявою про отримання паспорту громадянина України та отримав письмову відповідь від 09.01.2019 року про необхідність встановлення факту проживання на території України в неповнолітньому віці разом з батьками (або одним із них) станом на 24.08.1991 року в судовому порядку. При вирішенні справи судом також враховується та обставина, що станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) заявник [PERSON] був малолітнім, відповідно постійним його місцем проживання в силу норм ст. 17 Цивільного кодексу 1963 року, який діяв станом на 24 серпня 1991 року, було місце проживання його батьків (батька) с. Рибці Полтавського району Полтавської області та м.Полтава, тобто, територія України. Отже, факт проживання заявника на території України в неповнолітньому віці разом з батьком станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) підтверджується наявними доказами, які є достатніми. Вказаний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання на території України в неповнолітньому віці разом з батьком станом на 24 серпня 1991 року [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved