Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті свого чоловіка громадянина України [PERSON] , який помер [INFO] в м. Макіївка Донецької області, Україна. Заява обґрунтована тим, що 15.08.2005 року заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу вони постійно мешкали в місті Макіївка Донецької області до моменту окупації. Після окупації заявник з чоловіком були змушені виїхати на підконтрольну Україні територію в м. Мелітополь Запорізької області. В місті Макіївка залишились мешкати діти та онуки, до яких періодично їздив її чоловік. Восени 2019 року він також поїхав до дітей. 26.10.2019 року діти повідомили заявниці про те, що батько помер. Документом, що підтверджує факт смерті чоловіка заявника, є свідоцтво про смерть [PERSON] , виданого 29.10.2019 року Донецької народної республіки. [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою отримання свідоцтва про смерть померлої, однак йому відмовили у проведенні реєстрації смерті, оскільки представлені документи не відповідають нормам діючого законодавства України та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту. Заявник в судове засідання не з`явилась, але від неї надійшла заява до суду про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно до ч. ч. 1, 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. З матеріалів справи, що заявник є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта /а.с.5-6/. 15.08.2005 року [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Макіївка Донецької області, Україна, та [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Макіївка Донецької області, Україна зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, актовий запис №149 /а.с.9/. [PERSON] також був громадянином України, що вбачається з наданої копії паспорта /а.с.10/. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується довідкою про причину смерті №1862, копією лікарського свідоцтва про смерть №1862 від 28.10.2019 та оригіналом свідоцтва про смерть від 29.10.2019 року. Слід зазначити, що свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 29.10.2019 року, видане Совєтським відділом РАГС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки, на яку як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст.5 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до\~ст.\~1Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року тимчасово окупована територія є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до\~ст.\~4\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року передбачено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України. Відповідно до ч. 2\~ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частино 4 даної статті Закону передбачено, що встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть № [NUMBER] \~від 29.10.2019\~року,\~є недійсними\~на території\~України та\~не створює\~правових наслідків,\~але містять відомості про смерть особи. 08.11.2019 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують факт смерті та роз`яснені інші підстави для реєстрації факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст.\~18\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовляє у реєстрації факту смерті у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, оскільки заявник позбавлена можливості надати для цього документ про факт смерті відповідного зразка, передбаченого чинним законодавством України. Так п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом(у редакції наказу) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати для реєстрації смерті свого чоловіка [PERSON] документи, передбачені законодавством України, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника, щодо встановлення факту смерті [PERSON] , громадянина України, який помер [INFO] у м. Макіївка Донецької області, Україна, оскільки в даному випадку реєстрація факту смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.317\~ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved