Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

заявник [PERSON] звернулась до Долинського районного суду Кіровоградської області у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій (заяві) просила: -встановити факт смерті - громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Митрофанівка Новгородківського району Кіровоградської області, місце проживання якої було зареєстровано на день смерті за адресою: [ADDRESS] , померлої [INFO] на тимчасово окупованій території України у селищі міського типу Стіжівське міста Шахтарськ Донецької області. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що вона є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, яким підтверджується зміна прізвища. Її мати [PERSON] померла [INFO] у смт. Стіжківське м. Шахтарськ, що підтверджується «Врачебным свидетельством о смерти» (рос. мовою) № 168 від 27.04.2021, та «Свидетельством о смерти» (рос. мовою) серії ДНР № 224341 від 27.04.2021. Вона звернулась до Долинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою державної реєстрації смерті [PERSON] , однак у такій реєстрації їй було відмовлено оскільки документи, які нею були подані для такої реєстрації не відповідають вимогам законодавства України. Ухвалою від 19.05.2021 зазначену заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати у порядку окремого провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник заінтересованої особи, звернулась до суду із заявою, зареєстрованою у суді 20.05.2021 за вх. №ЕП-1154/21, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника заінтересованої особи. Також зазначила, що заперечення по заяві у третьої особи відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (розділ IV «Окреме провадження»). Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи. Заявник у судовому засіданні підтримала подану нею заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у заяві. Заслухавши заявника та зваживши наведені у заяві доводи, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновків про таке. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Глава 6 Розділу IV ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, які встановлюються в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Відповідно до п. 8, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» з урахуванням постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII, м. Шахтарськ є тимчасово окупованою територією України. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено таке. Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту смерті її матері [PERSON] у смт. Стіжківське м. Шахтарськ Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України. Метою встановлення факту є отримання свідоцтва про смерть матері. Судом установлено, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.10.1958 Стіжівським п/с Шахтарського району Сталінської області. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 24.11.1978 Петрівським Р/О ЗАГС м. Донецьк, [PERSON] , [INFO] , 24.11.1978 уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] у смт. Стіжівське м. Шахтарськ Донецької області на тимчасово окупованій території України померла [PERSON] , [INFO] , про що установами, створеними не у порядку, встановленому законодавчими актами України, які знаходяться на тимчасово окупованій території України видано свідоцтво про смерть - «Свидетельства о смерти» (рос. мовою) серії [NUMBER] від 27.04.2021 та лікарське свідоцтво про смерть - «Врачебное свидетельство о смерти» (рос. мовою) № 168 від 27.04.2021. Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (далі - Правила). Згідно з п. 3 розділу І вищезазначених Правил, районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Положеннями наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», передбачено, що документами, які посвідчують факт смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о). Відповідно до положень Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о). Вищезазначені вимоги нормативно-правових актів, що встановлюють вимоги до документів, які посвідчують смерть фізичної особи, а також дають підстави для державної реєстрації смерті та видачі органами державної реєстрації актів цивільного стану відповідного свідоцтва про смерть, свідчать про те, що свідоцтво про смерть може бути видане лише на підставі визначених документів, що посвідчують факт смерті особи, форма та порядок видачі яких встановлені нормативними актами. Поряд з цим, судом встановлено, що громадянка України [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України, а саме у смт Стіжківське м. Шахтарськ Донецької області, а тому після її смерті заявник не може надати встановлені вищезазначеними актами документи, що посвідчують смерть. Наданий заявницею документ про смерть [PERSON] , виданий установою на тимчасово окупованій території, створеною у порядку, не передбаченому законами України, що відповідно позбавляє орган реєстрації актів цивільного стану зареєструвати смерть особи. Однак, зазначена обставина не спростовує встановленого судом дійсного факту смерті [PERSON] [INFO] у смт. Стіжівське м. Шахтарськ Донецької області. Враховуючи встановлення судом факту смерті [PERSON] [INFO] у смт. Стіжівське м. Шахтарськ Донецької області, яке (смт) наразі входить до складу тимчасово окупованої території України, та беручи до уваги те, що встановлення такого факту для заявника має юридичне значення, суд констатує, що вимога заявника про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України є обґрунтованою і доведеною, на підставі чого суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення такої вимоги. Враховуючи положення ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню і його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим, понесені заявником судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 454,00 грн., слід вважати фактично понесеними заявником.

Outcome: approved