Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення фактів родинних відносин, прийняття спадщини та постійного проживання і в обґрунтування своїх вимог зазначила, що квартира за адресою Донецька область місто Мирноград пров.Томський, 5/1, належить на праві власності її діду - [PERSON] та бабці - [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 4/27-933 виданого 09.04.1999 року ДП УЖКГ. [PERSON] померла 07.06.2000 року, після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить належна їй частина вищевказаної квартири. [PERSON] заповіт на своє майно не складала. Спадкоємцями за законом першої черги являлися її чоловік - [PERSON] та її донка [PERSON]. Жоден з них не подавав заяву про прийняття спадщини. Однак, [PERSON] прийняв дану спадщину згідно чинної на той час ст. 548 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки після відкриття спадщини проживав у вищевказаному житловому будинку. Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не отримував. 28.05.2001 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщин, до складу якої входить вищевказана житлова квартира. [PERSON] заповіт на своє майно не складав. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги являється його донка - [PERSON]. [PERSON] не подавала заяву про прийняття даної спадщини. Однак, вона прийняла дану спадщину згідно чинної на той час ст. 548 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки нею було взято майно спадкодавця у вигляді побутових речей. Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не отримувала. 04 квітня 2015 року померла [PERSON], яка приходилася заявнику матірю. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вищевказана житлова квартира. Дану спадщину заявник прийняла згідно зі ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. На теперішній час у неї виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вищевказану житлову квартиру, з цією метою вона звернулася до Димитровської держнотконтори. При зверненні до нотаріуса їй було розяснено, що нею не подані передбачені законодавством документи, які підтверджують факти прийняття спадщини, а також фактитпостійного проживання зі спадкодавцями. Оскільки таких документів у заявника не було їй, нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для встановлення відповідних фактів. Крім того, при зверненні до нотаріуса заявником була надана копія довідки виданої у 2001 році, про реєстрацію [PERSON] за адресою м. Димитров провулок Томський 5/1. Однак, на теперішній час не збереглася домова книга на вказану квартиру і тому вона не має можливості отримати оригінал вказаної довідки. З цих обставин заявник не може документально довести, що [PERSON] проживав після смерті [PERSON] у вищевказаному будинку, і відповідно тому прийняв належним чином спадщину, що відкрилася після її смерті. З цих обставин заявник змушена у судовому порядку також встановлювати факт, що [PERSON] прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON]. Просила встановити юридичний факт, що [PERSON], яка померла 07.06.2000 року є дружиною [PERSON], який помер 28.05.2001 року, що [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 07.06.2000 року, що [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 28.05.2001 року, що заявник - [PERSON] постійно проживала з [PERSON] за адресою Донецька область місто Покровськ вулиця Гайдамацька будинок № 43, з першого вересня 2014 року і до дня смерті останньої 04 квітня 2015 року. Заявник [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, просила встановити юридичні факти родинних відносин, прийняття спадщини та постійного проживання. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив встановити юридичні факти родинних відносин між заявником та її родичами, прийняття спадщини та постійного проживання на момент відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи Мирноградської міської ради до судового засідання не зявився, заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством України, надала суду заяву з проханням розглянути справу без участі її представника, не заперечувала проти вимог заяви. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 4/27-933 від 09.04.1999 року, виданого Державним підприємством Управління житлово-комунального господарства Міністерства вугільної промисловості України, [PERSON] та [PERSON] належить квартира, розташована за адресою: Донецька область м.Мирноград (колишня назва Димитров) пров.Томський, 5/1 (а.с. 9). 07 червня 2000 року [PERSON] померла, залишивши по собі спадщину у вигляді частини квартири, належної їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON], розташованої за адресою: Донецька область м.Мирноград (колишня назва Димитров) пров.Томський, 5/1. За даними державного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу, наданими станом на 16 січня 2017 року, після її смерті спадкова справа не відкривалась, заповіти від її імені не посвідчувались (а.с. 9, 10, 36, 37, 38). 28 травня 2001 року помер [PERSON], залишивши по собі спадщину у вигляді квартири, розташованої за адресою: Донецька область м.Мирноград (колишня назва Димитров) пров.Томський, 5/1. За даними державного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу, наданими станом на 16 січня 2017 року, після смерті [PERSON], спадкова справа не відкривалась, заповіти від його імені не посвідчувались (а.с. 11, 36, 39, 40). 04 квітня 2015 року померла [PERSON], донька [PERSON] та [PERSON], залишивши по собі спадщину у вигляді квартири, розташованої за адресою: Донецька область м.Мирноград (колишня назва Димитров) пров.Томський, 5/1. За даними державного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу, наданими станом на 16 січня 2017 року, після смерті [PERSON], спадкова справа не відкривалась, заповіти від її імені не посвідчувались (а.с. 12, 13, 14, 36, 41, 42). Заявник є донькою [PERSON] ( а.с. 15, 16). [PERSON] була зареєстрована, але не мешкала, за адресою своїх батьків [PERSON] та [PERSON]: Донецька область м.Мирноград (колишня назва Димитров) пров.Томський, 5/1 (а.с. 18). Згідно з довідкою КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» [PERSON], [INFO], мешкала разом зі своєю матірю - [PERSON], [INFO] з 01.09.2014 року по день її смерті 04.04.2015 року за адресою: Донецька область м.Покровськ вул.Гайдамацька, 43(а.с. 17). При зверненні заявника до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про видачу витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, їй було відмовлено у підтвердженні дошлюбного прізвища [PERSON], оскільки в актовому записі про шлюб від 04.02.1949 року прізвище імя по батькові нареченої [PERSON] (до шлюбу Радько) [PERSON] зазначено як [PERSON], а згідно поданої заяви її по батькові [PERSON] (а.с. 30). Згідно з листом завідуючої Димитровської державної нотаріальної контори, заявниці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та розяснено її право подачі заяви до суду щодо встановлення фактів вступу у спадкування та факту спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті, без встановлення судом яких, дане свідоцтво не може бути видане (а.с. 31, 32, 36). Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник це її хресна. [PERSON] та [PERSON] це дід та бабуся заявника. [PERSON] померла влітку 2000 р. [PERSON] залишився проживати після смерті у цій квартирі за адресою: пров.Томський, 5/1, м.Димитров. Через рік, тобто у 2001 р. помер [PERSON] На час його смерті там мешкала заявниця. У вересні 2001 р. приїхала донька [PERSON] та [PERSON] та забрала речі померлих, також вона здійснювала після їх смерті догляд за городом. [PERSON] померла 04.04.2015 р., вона мешкала по вул.Краснознамянська, 43 у колишньому Красноармійську. Як зараз називається ця вулиця не знає. Заявник на час смерті мешкала разом з матірю, мешкала з вересня 2014 р. [PERSON] та [PERSON] це чоловік та дружина, одружилися чи у 1948 р. чи у 1949 р. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявника знає, тому що дружила з її матірю [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] це дід та бабуся заявника. [PERSON] померла влітку 2000 р. [PERSON] залишився проживати після смерті у цій квартирі за адресою: пров.Томський, 5/1, м.Димитров. [PERSON] помер у 2001 р. Після смерті у квартирі мешкала [PERSON]. У вересні 2001 р. [PERSON] забрала речі батьків: холодильник, ковдри, тумби, ліжко. Наталія померла 04.04.2015р., з нею мешкала на день смерті заявник, мешкала з березня 2015 р. [PERSON] та [PERSON] це чоловік та дружина, коли вони одружилися не знає. До Нового року вона не була у [PERSON] тому не може сказати, чи мешкала заявник з матірю до березня 2015 р. Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України. На час смерті [PERSON] та [PERSON] був чинний цивільний кодекс УРСР. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає, що факти родинних відносин, прийняття спадщини та постійного проживання, знайшли підтвердження у судовому засіданні оскільки від встановлення даних фактів у заявника виникають права та обовязки, повязані з правом отримання спадщини, яка залишилась після смерті її родичів. На пiдставi ст.ст. 256, 259 ЦПК України,

Outcome: approved