Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона проживала разом з чоловіком [PERSON] до січня 2015 року за адресою: Луганська область, Перевальський район, м. Перевальськ, вул. Бабушкіна, б. 13, кв. 2. Після того вони переїхали до м. Сєвєродонецьк Луганської області, де проживали однією сімєю за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, б. 5, кв. 20. Вони вели спільне господарство. Її чоловік помер 29.03.2015 року. На момент смерті чоловік отримував пенсію, яка на значно перевищувала розмір її пенсії. Фактично вона перебувала на утриманні свого чоловіка і постійно отримувала від нього матеріальну допомогу, яка була постійним і основним джерелом існування. З метою призначення пенсії по втраті годувальника, вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проте отримала відмову через відсутність документів, що підтверджують факт її перебування на утриманні у померлого чоловіка. Просила суд встановити факт перебування до 29.03.2015 року включно на утриманні у свого чоловіка [PERSON], який помер 29.03.2015 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якій не заперечувала проти задоволення заяви. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення в суд із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, стало те, що заявник [PERSON] бажає отримувати пенсію по втраті годувальника, після смерті її чоловіка [PERSON]. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Згідно із копією свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК №0142473, виданого 01.01.1969 року Перевальським РайРАЦС Луганської області, в якому російською мовою записано, що «[PERSON] и [PERSON] вступили в брак 01.01.1969 г.», про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 01.01.1969 року зроблено актовий запис за №266 (№2)». Після укладання шлюбу дружина отримала прізвище, яке російською мовою записано «Мананникова». Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №516170, виданого 14.02.2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер 29.03.2015 року у віці 69 років, про що 14.02.2018 року складено відповідний запис №11. [PERSON] отримував пенсію за віком за списком №1 (при повному пільговому стажі), щомісячний розмір пенсії за період з березня по листопад 2013 року становив 3352,40 грн., з грудня 2013 року по квітень 2014 року 3373,85 грн., у травні 2014 року 3402,32 грн., у червні 2014 року - 3434,59 грн., з липня по серпень 2014 року 3472,55 грн., з вересня по жовтень 2014 року 3487,73 грн., у листопаді 2014 року - 3526,64 грн., з грудня 2014 року по березень 2015 року - 3553,21 грн., що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 13.04.2018 року №1188. [PERSON] отримує пенсію за віком при повному стажі, щомісячний розмір пенсії за період з березня по листопад 2013 року становить 1685,31 грн., з грудня 2013 року по квітень 2014 року 1695,15 грн., у травні 2014 року 1716,98 грн., з червня по липень 2014 року 1799,54 грн., з вересня по жовтень 2014 року 1816,62 грн., у листопаді 2014 року 1862,18 грн., з грудня 2014 року по березень 2015 року 1893,49 грн., що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 13.04.2018 року №1189. Таким чином, доход чоловіка заявника значно перевищував розмір її щомісячного доходу. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] постійно проживала зі своїм чоловіком за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, б. 5, кв. 20. Зазначена обставина підтверджується копіями довідок від 15.01.2015 року №919012640 та №919012644 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданих [PERSON] та [PERSON] Згідно з копією повідомлення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 28.02.2018 року №69/М-4, заявнику [PERSON] було відмовлено у переході на пенсію у звязку з втратою годувальника, оскільки у заявника на підставі наданих нею документів відсутнє право на одержання вказаної пенсії і не підтверджений факт спільного проживання з померлим чоловіком і факт перебування на його утриманні. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає доведеним той факт, що заявник [PERSON] до дня смерті її чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним, вела спільне сумісне господарство, перебувала на його утриманні, а грошова допомога з боку останнього була для неї основним і постійним джерелом засобів для існування. З огляду на зазначене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються учасникам справи, оскільки іншого не встановлено законом.

Outcome: approved