Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Чернівецького районного суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю. Вказана заява обґрунтована тим, що [INFO] померла громадянська дружина [PERSON] - [PERSON], після її смерті заявник вирішив оформити спадкове майно, так як є єдиним спадкоємицем майна спадкодавця за законом. Проте [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, адже у останнього відсутні будь-які документи, які б свідчили про перебування у шлюбі з померлою. На підставі наведеного, [PERSON] просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю з [PERSON], яка померла [INFO], не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] Заявник подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, вказавши, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи - державний нотаріус Ординський Ю.С. теж подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від [INFO]. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, в будинку померлої в с. Березівка Чернівецького району Вінницької області, що стверджується довідкою виконкому Березівської сільської ради №846 від 24.03.2015 року. Таким чином, судом встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] з травня 2007 року по [INFO] проживали однією сім'єю в одному домогосподарстві, в цілому та протягом не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] При цьому, з матеріалів справи судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] як сім'я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки, як одна родина, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, придбавали майно, мали спільні інтереси та взаємні права і обов'язки, тобто заявник та [PERSON] проживали однією сім'єю на інших засадах, ніж шлюбні відносини, кровне споріднення, усиновлення, проте, на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо... До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Саме така правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2013 року у справі №6-6661св13. Встановлений судом факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], що сталася [INFO], в судовому засіданні підтверджений доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, зазначений факт підтверджується й довідкою виконкому Березівської сільської ради №846 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: земельна ділянка /пай/ [NUMBER], площею 1,8729 га, що розташована на території Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.10.2001 року. Спадкоємцями майна померлої є її племінники - [PERSON] та [PERSON]., які згідно заяв спадщину після смерті [PERSON]. не прийняли та на неї не претендують /а.с. 11, 12/. Тобто, єдиним спадкоємцем майна померлої за законом залишився її громадянський чоловік [PERSON] Однак, для оформлення свідоцтва про право на спадщину заявнику необхідно подати до нотаріальної контори правовстановлюючі документи про родинні відносини між ним та спадкодавцем . Через відсутність вказаних документів , постановою нотаріуса від 27.03.2015 року №255/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину /а.с.15/. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У зв'язку із наведеним встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК, СК та ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно із ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання спадщини. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON] На підставі ч.2 ст.256 ЦПК України, ст.3 СК України, ст.1264 ЦК України,

Outcome: approved