Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Волноваського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту неправильності запису про право власності та внесення змін до нього і свої доводи обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме 4/15 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Заявник зазначає, що право власності її матері належало на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1999 року, виданого Волноваською міською Радою народних депутатів Волноваського району Донецької області - 1/5 частка, та 1/3 частка від 1/5 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2012 року, р.№3984, виданого Волноваською державною нотаріальною конторою. 11 серпня 2020 року заявник звернулась до Волноваської державної нотаріальної контори з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/15 частки квартири, що належало [PERSON] , але їй було відмовлено. Під час аналізу правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру було встановлено, що реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на належну [PERSON] частку квартири було проведено з помилкою, оскільки, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав вбачається, що спадкодавцем зареєстровано право власності на 1/3 частку квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, від 21.12.2012 року, р.№3984, виданого Волноваською державною нотаріальною конторою, замість 1/3 частки від 1/5 частки. 18 серпня 2020 року я звернулась до Управління з питань надання адміністративних послуг Волноваської районної державної адміністрації Донецької області з метою виправлення помилки розміру частки права власності за померлою [PERSON] , але мені було відмовлено, та надано роз`яснення, що чинне законодавство України в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно не передбачає внесення змін до записів Державного реєстру речових прав за померлими, державний реєстратор не має законних підстав для проведення таких реєстраційних дій, рекомендовано звернутись до суду. Тому просила встановити факт неправильності запису про право власності та внести зміни до нього. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, в заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, з прийняттям рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із наявного у матеріалах справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.10.1964 року вбачається, що воно видане на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки смт. Ольгинка, Волноваського району, Донецької області (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 21.03.1985 року Волноваським районним відділом ЗАГС вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , та після одруження прізвище дружини стало « [PERSON] » (а.с.8). Із наявного у матеріалах справи паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 09.12.1999 року вбачається, що його видано на ім`я [PERSON] (а.с.5,6). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 26.01.2018 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Волноваха, Волноваського району, Донецької області (а.с.9). Із наявного у матеріалах справи свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.11.1999 року, виданого Волноваською міською Радою народних депутатів Волноваського району Донецької області вбачається, що померла [PERSON] мала на праві власності 1/5 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 21.12.2012 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. вбачається, що померла [PERSON] мала на праві власності 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №570473 від 19.02.2013 року виданого реєстраційною службою Волноваського районного управління юстиції Донецької області вбачається, що [PERSON] зареєструвала 1/3 частку від 1/5 частки квартири,яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно постанови державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори Донецької області Петренко В.Є. від 11.08.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/15 частки квартири, яка розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на належну [PERSON] частку квартири була проведена з помилкою (а.с.13). Згідно з роз`яснення №2 від 18.08.2020 року наданої Управління з питань надання адміністративних послуг Волноваської районної державної адміністрації Донецької області вбачається, що [PERSON] зверталась із заявою щодо виправлення помилки розміру частики права власності з померлою [PERSON] , але їй було відмовлено та надано роз`яснення, що чинне законодавство України в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно не передбачає внесення змін до записів Державного реєстру речових прав за померлими, державний реєстратор не має законних підстав для проведення таких реєстраційних дій (а.с.14). Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2\~ст.315 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Змістом ст.316 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (далі - Закон), у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. А в разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, якої містять таку помилку. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 26 Закону, у разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Таким чином, в записі про право власності №166425 від 06.02.2013 року, зареєстрованого реєстраційною службою Волноваського районного управління юстиції Донецької області, міститься неправильний запис розміру частки на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , де зазначено «1/3 частка» замість правильного «4/15 частка», а тому до зазначеного запису необхідно внести виправлення та зміни, оскільки це заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом. За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved