Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просить визнати померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Моршин, Стрийського району Львівської області, останнє відоме місце проживання [ADDRESS] , а саме з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що з 1990 року її син [PERSON] навчався у Вищій школі міліції у м.Горький (тепер Нижній Новгород), Росія. Так, як на той час був Радянський Союз , син не втрачав право на проживання у квартирі, оскільки був курсантом. Після здобуття незалежності Україною, розпочалася приватизація житла, то відповідно їх квартира була приватизована нею і сином [PERSON] на праві спільної сумісної власності. У 1993 році [PERSON] приїжджав у м.Моршин у відпустку, саме тоді вона востаннє його бачила, більше син додому не приїжджав, і зв`язок вони підтримували по телефону. На Різдво (у січні ) 1996 року [PERSON] подзвонив до неї, а також до старшого брата [PERSON] і сказав, що його скеровують у відрядження до Чечні. Вони всі дуже хвилювалися, бо знали, що в Чечні йде війна. З того часу зв`язок з сином перервався. Протягом всього часу вона намагалася самостійно відшукати свого сина, однак результату це не дало. Вона неодноразово писала листи колишній дівчині [PERSON] , але відповідей не отримувала. 25.02.2019р. на її телефон подзвонила дівчина [PERSON] - [PERSON] , та сказала, що нещодавно заходила на свою попередню квартиру де їй передали її листи, в кожному з яких вона вказувала свій домашній телефон. Крім того остання повідомила, що [PERSON] в лютому 1996 року загинув під час відрядження в Чечні, місце поховання їй невідоме, також марно звертатись до правоохоронних органів у Російській Федерації, так як всі дані про втрати у Чечні засекречені. В подальшому її старший син [PERSON] зв`язався по телефону з міським управлінням поліції у Нижньому Новгороді, з метою дізнатися хоч щось про подальшу долю брата, однак жодної відповіді вони не отримали. Після Великодних свят у 1996 році сину [PERSON] подзвонив, як він представився товариш [PERSON] і повідомив, що син загинув у Чечні, і що на їх запити і дзвінки відповіді вони не отримають, так як інформація про людські втрати є таємною. Також вони намагалися дізнатися хоча б про місце поховання сина, але чоловік сказав, що «ледве вирвався з того пекла» і більш нічого не може повідомити. Пройшло 22 роки, і вона змирилася з тяжкою втратою. На даний час їй 89 років, хворіє, вважає, що минуло багато часу, а відомості про смерть сина не зареєстровано, виникла потреба в оголошенні сина померлим. Окрім того, з цього приводу вона зверталася до Стрийського відділу поліції з заявою про встановлення місця знаходження сина [PERSON] , [INFO] , де було зареєстроване кримінальне провадження № 12019140130000187 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Після дослідження всіх даних була винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Зазначає, що жителі міста Моршин, її знайомі та сусіди, на очах яких виріс син [PERSON] , були свідками її материнського горя та своїм співчуттям допомагали їй пережити втрату. Відтакз метою врегулювання спадкових прав звертається з даною заявою до суду. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю пославшись на обставини викладені в заяві, додатково пояснив, що їм стало відомо, що брат загинув під час виконання службових обов`язків у Чечні. Офіційних даних відносно брата немає, оскільки такі дані засекречені. Зв`язок з братом пропав у 1996 році. Представник заявника адвокат Журавльова Л.Ю. заявлені вимоги підтримала повністю пославшись на обставини викладені в заяві, просить такі задоволити. Представник заінтересованої особи, відділу реєстрації актів цивільної стану по Стрийському районі Стрийського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з`явилася, однак надіслали на адресу суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутності, відносно вирішення заяви покладаються на думку суду. Заслухавши пояснення представників заявників, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого міським бюро ЗАГС 14.09.1971 року, [PERSON] народився [INFO] у м. Моршин Стрийського району Львівської області, і його батьками являються [PERSON] та [PERSON] /а.с.13/ Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру від 28.12.1993р. виданого Моршинським багатогалузевим підприємством комунального господарства, квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності заявнику [PERSON] та її сину [PERSON] /а.с. 10/. Згідно копії будинкової книги на квартиру [ADDRESS] у такій зареєстровані заявник [PERSON] та [PERSON] , [INFO] .. /а.с.6-8/. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Так, згідно постанови Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 05.03.2019 р. вбачається, що кримінальне провадження за заявою [PERSON] про встановлення місця знаходження її сина [PERSON] , [INFO] , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019140130000187 від 14.02.2019р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України закрито оскільки не встановлено даних, які б вказували про вчинення кримінального правопорушення, щодо зникнення її сина. Як вбачається з актів від 01.08.2018р. та 16.09.2018р. оформлених комісією в складі депутатів Моршинської міської ради Галас М.М. , Завадської Н.М. та Магас М.В. , при обслідуванні житлових умов квартири [ADDRESS] встановлено, що за вказаною адресою проживає виключно заявник [PERSON] , перебування [PERSON] , за цією адесою не встановлено, а також не встановлено речей, які йому належать. Крім того, згідно актів фактичного проживання від 28.01.2016р., 11.05.2016р., 16.08.2016р., 06.12.2016р., 23.02.2017р., 08.06.2017 р .. 21.08.2017р., 13.11.2017р., 19.02.2018р., 21.05.2018р., 25.09.2018р., 20.12.2018р., 23.01.2019р., складених комісією в складі начальника ДВКГ [PERSON] , інспектора з кадрів [PERSON] , депутата Моршинської міської ради Галас М.М. та засвідченого сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що за адресою [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] , 1930 р.н., однак в квартирі зареєстрований [PERSON] , 1964 р.н., проте в такій не проживає з 1996 року по даний час. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] були знайомі з дитинства. У 1991 році [PERSON] виїхав в Росію на навчання в школу міліції, де залишився працювати. Останній раз [PERSON] приїжджав в Моршин у 1995 році. В подальшому стало відомо, що [PERSON] загинув на війні в Чечні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється співробітницею заявниці, та добре знайома з сім`єю [PERSON]. З [PERSON] разом навчалися в одній школі. Ствердила, що дійсно в 90-х роках [PERSON] виїхав, спочатку на навчання, а потім на роботу в Росію . В Моршин приїжджав дуже рідко. За деякий час стало відомо, що [PERSON] загинув під час Чеченської війни. Згідно довідки Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області № 1-15/59/01/19 від 14.05.2019р. вбачається, що за заявою [PERSON] , Стрийським ВП розшукується безвісно зниклий [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] та ними проводяться заходи щодо встановлення його місцезнаходження. Вказане підтверджує ОРС «Розшук» №3020038 від 22.02.2019р., кримінальне провадження № 12019140130000187 від 14.02.2019р.. Місцезнаходження [PERSON] на даний час не встановлено. Допитані по справі свідки [PERSON] , [PERSON] ствердили, що з 1995 року вони не бачили [PERSON] та про місцеперебування останнього їм нічого не відомо. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу про оголошення фізичної особи померлою за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Статтею 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] має особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку просить оголосити померлим, який відсутній в місці його постійного проживання; відомостей про його місце перебування немає понад двадцять два роки. Така заінтересованість обумовлена можливістю в подальшому реалізувати своє право на спадщину. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Викладені вище обставини і зібрані по справі докази дають підстави вважати, що [PERSON] помер при невстановлених обставинах і днем його смерті на підставі п. 3 ст. 46 ЦК України слід рахувати день вступу рішення суду в законну силу.

Outcome: approved